Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
Paul Perret
Živé obrazy
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
ŽIVÉ OBRAZY Czech edition © dybbuk, 2008 ISBN 978-80-86862-45-3
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
PROLOG
„Co bude dnes s tvým sladkým klenotem, vévodkyně? Mám ponořiti jen špičku svého úslužného jazyka do tvé štěrbiny, dýšící vůní fialek? Či chceš, abych sevřel jeho růžové poupě svými rty a sál na něm jako na slaďounké pralince? Či se mám do něj zakousnout svými ostrými zuby, prahnoucími po čerstvém mase? Či nebylo by lépe pohřížiti svůj chlípný jazyk celičký do sladké štěrbiny? Ty rozevřeš svými prstíky stydké pysky a zatímco si bude můj prst jemně pohrávati s něžným poupětem, bude můj jazyk dychtivě hledati krůpěj rosy na dně kalicha!“… 5
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
„Nic z toho všeho,“ odvětila má milenka. „Vypravuj mi jen o pramáti Evě a o svých intimních dobrodružstvích.“ Jsem básník. Jistě jsi to už poznala, milovaná čtenářko. A jak hned uvidíš, jsem také muž bez předsudků. Mé jméno jest Richard de la Brulay, mám 27 let pryč, jsem bohat, hezký, vládnu dobře kordem, mám štěstí ve hře a jsem ochoten milovati mnoho žen a objati všechny sličné ženy, jichž nemiluji. Vždy k Vaším službám… U nohou své vévodkyně, s hlavou na jejím klíně, počal jsem milostnou píseň, již si přála slyšeti:
Ž A L U D Č I L I P R A M ÁT I E VA Vypravuje se, že se kdysi zjevil naší pramáti Evě ďábel v podobě hada. Nevěř tomu. Ďábel se zjevuje vždy jen v lidské podobě, poněvadž jen takto může 6
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
způsobiti nejvíce zla. Zjevil se tedy naší matce Evě v podobě hezkého mladého muže. To, co jí nabízel, nebylo jablko, nýbrž žalud. Eva shledala, že tento plod lásky byl hladký a něžný a leskl se navlhle. Měla také radost z jeho objemu. Shledala, že předstihoval v každém směru žalud Adamův. Poněvadž Adam lehával v trávě, byly jeho mužské vnady stále trochu ušpiněny hlínou. Ďábel postřehl snadno silný dojem, který udělal na tu prostou duši. Hned to dal také najevo. Přiblížil žalud k Evině obličeji a řekl jí: „Polib ho.“ Eva tak učinila. Její rty, řízené přírodou, dostály této úloze tak, že brzy nato vystříkl z něho proud tekutiny. I seznala, že tato půvabná věc byla stejně chutná jako roztomilá. Ve své nevinnosti doznala to svému svůdci bez obalu. „Počkej trochu,“ odvětil tento. 7
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz
„Nemusil bych býti ďáblem, abych měl ďáblí síly!“ Satan svalil tedy naši pramáť na trávník a udělal jí to zpředu. Obrátil ji a udělal jí to zezadu. Prosil ji, aby si sedla na něho, a udělal jí to zespodu. Nemaje dosud dosti, obrátil jí ještě jednou a udělal jí to po řecku. V zadnici mé dámy, dovolíte-li! Jako v Sodomě. Eva asi trochu křičela, ale shledala, že je to roztomilé. Tak poznala žalud se všech stran a božskou šťávu, vytrysknuvší z něho, vysrkla všemi pysky. Poněvadž se tato historka nemůže takto vypravovati dětem, říká se jim, že žalud bylo jablko. Ale byl to přece jenom žalud! — — — Vévodkyně poslouchala s úsměvem. „Jaká to obrazotvornost,“ pravila. „Teď však, prosím, skutečnou historku. Budu poslouchati až do zítřka do rána.“ 8
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
Prosila mne, abych se k ní přitiskl; mé ruce zmizely pod jejími sukněmi. Obepjala svými růžovími prstíky heroa milostné písničky, kterou jsem jí právě přednášel. Bylo deset hodin večer, když jsem počal vypravovati, a když se ráno rozednívalo, nebyl jsem ještě hotov. Poslouchejte tedy:
ŽIVÉ OBRAZY
9
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
C H R A Ň S E M AT K Y
Mé dámy, přiznávám se upřímně, že onanie je spíše užitečný nežli příjemný způsob, jak si lze připraviti požitek. Mám za to, že byla vymyšlena proto, aby byla zaskočena příroda. První člověk, jenž se onanoval, byl jistě nešťastný milenec. Jsou ubozí tvorové, jimž nebesa odepřela požitku. Ani nejvřelejší polibky, ani nejohnivější polibky by nebyly s to tyto živoucí mramorové sochy rozehřáti; prst je poslední pomocný prostředek; žádná žena neodolá vycvičenému ukazováčku. 11
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
Taková žena, potřebná ukojení, užívá rozkoše za nářku a stenání. Prsty milence hledají zimničně v jejím klíně vzpurné stydké pysky, dokud je nenajdou, a pak je vášnivě třou. Ale ona volá: „Ty mě…, ty mě rozedereš!“… Pak sebou kroutí v nervosním rozvášnění, až ji zachvátí rozkoš, jako když blesk proráží mračno. Naproti tomu jsou poštěváčky, jimž stačí jen ledabylý dotek, aby oživly. Zachvěje-li se však taková krasavice hned při prvním doteku lichometným prstem, je potřebí opatrnosti a obratnosti. Ach! Jak je choulostivé, lechtati poprvé pannu! Tu je třeba zkušenosti. Začne se tříti nazdařbůh. Znalci musí stačiti povzdech, zachvění, aby rozpoznal nastávající krisi. Mnohdy dá nevinná panna najevo i svoji slabou stránku: „Ry… rychleji!“
12
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441
Jistý duchaplný muž, velký milovník žen, říkával: „Koho má Bůh rád, ať mu dá obratné prsty!“ Pouhá obratnost však nestačí; nutno nalézti správné místo… Poupě lásky uniká, nutno je dovést udržeti. Není snad milence, jemuž by jeho milenka nebyla řekla za práce: „Ne tam!“ Jak jsou nešikovní, tihle muži! Ženy jsou mnohem obratnější. Toť omluvou při lesbické lásce. Ale i když si dvě ženy prokazují vzájemnou službu, není práce zcela bezvadná. I nejzkušenější tribáda octne se často vedle. Jen sám sebe může člověk dobře obsloužiti. — „Ne tam!“ pravila mi Valentina. Jeviště našeho dostaveníčka bylo zvláštní. Bylo to zamřížované okno, na jehož plošinu vystoupila Valentina. A já se vyšvihl, pokud to šlo, na veliký kámen. Prostrčil jsem ruku mřížovím. Rozumí se, že byla tmavá noc.
13
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz
Bylo nemožno se políbiti. Nic jiného než neplodné lechtání. Proto nebylo u Valentiny ani zdání o nějakém požitku. Snažila se co nejvíc, aby mi oplatila mé laskání. I ona prostrčila ruku mřížovím a dělala mi to, co jsem si přál. Účinek nedal na sebe dlouho čekati. Mé semeno vystříklo. A při tom všem záleželo přece jenom na mně, abych mohl vstoupiti do toho domu a našel takto příležitost sevříti toto rozkošné mladé děvče úplně nahé do svého náručí a zahřáti tu živou sochu!… Ano, ale napřed bych byl musil pomilovat její matku! Bez matky člověk nedocílí ničeho! Madame de Meissiat šlo už k padesátce. Byla však dosud ještě plna ohně a žáru, ohně, jenž, je-li jednou rozžehnut, stravuje vše a nikdy neuhasíná. Upřela si, že mne musí dostati a pohřbíti v oceáně svého houbovitého masa. A Valentina to věděla! A když očekávala v oné noci marně, že jí mé prsty připraví požitek, poněvadž jim 14
Ukázka knihy z internetového knihkupectví www.kosmas.cz, UID: KOS173441