Bankovní institut vysoká škola Praha Katedra práva
Smlouvy o přepravě věci Bakalářská práce
Autor:
Anna Juráňová Právní administrativa v podnikatelské sféře
Vedoucí práce:
Praha
JUDr. Michal Mědílek
Červen, 2014
Prohlašuji, ţe jsem bakalářskou práci zpracovala samostatně a v seznamu uvedla veškerou pouţitou literaturu. Svým podpisem stvrzuji, ţe odevzdaná elektronická podoba práce je identická s její tištěnou verzí, a jsem seznámena se skutečností, ţe se práce bude archivovat v knihovně BIVŠ a dále bude zpřístupněna třetím osobám prostřednictvím interní databáze elektronických vysokoškolských prací.
V Teplicích dne 25.6.2014
Podpis
Na tomto místě bych chtěla poděkovat vedoucímu bakalářské práce JUDr. Michalovi Mědílkovi za odborné vedení práce, podporu a trpělivost při jejím vytváření, za poskytnutí zapůjčené literatury a dalších materiálů k tomuto tématu se vztahujících, moţnost konzultací a osobních setkání za účelem diskuze o řešeném problému. Ráda bych poděkovala také své rodině, všem blízkým a přátelům, kteří mě při vytváření této práce podpořili, bez jejich pomoci by nebylo moţné práci dokončit.
Anotace Tato bakalářská práce se zabývá mezinárodní přepravou, úmluvou CMR, dohodou ADR a analýzou právní úpravy pojištění jednotlivých úmluv. Bakalářská práce také obsahuje rozsah povinností a odpovědnosti smluvních stran a náleţitosti dokumentace. Cílem bakalářské práce je porovnání původních a nových právních úprav, které se mezinárodní přepravy týkají s cílem zjistit, jak byly či nebyly prospěšné všem smluvním stranám.
Klíčová slova Přeprava, mezinárodní úmluvy, soudní spor, novely zákona
Annotation This Bachelor Thesis is concerned with international carriage, CMR convention, ADR adjustment and analysis of enactment of insurance by separate conventions. The Bachelor thesis also contains scope of duties and liabilities of contracting parties and appurtenances of documentation. The goal of the thesis is to compare the original and latest enactments, which are related to international carriage with a view to find out how they were or were not beneficial to all contracting parties.
Key words Carriage, international conventions, pursuit, amendments of act
Obsah Úvod a cíl práce 1
Vymezení základních pojmů ................................................................................... 8 1.1
Mezinárodní nákladní přeprava ......................................................................... 8
1.2
Smlouvy k zajišťování přepravy........................................................................ 9
1.3
1.4
2
3
1.2.1
Smlouva o přepravě věci a osob ............................................................ 9
1.2.2
Smlouva o provozu dopravního prostředku......................................... 10
1.2.3
Smlouva o nájmu dopravního prostředku............................................ 10
1.2.4
Zasílatelství.......................................................................................... 11
Úmluva CMR .................................................................................................. 11 1.3.1
Odpovědnost dopravce ........................................................................ 13
1.3.2
Odpovědnost odesílatele ...................................................................... 14
1.3.3
Pojištění CMR ..................................................................................... 14
Dohoda ADR ................................................................................................... 15 1.4.1
Odpovědnost dopravce ........................................................................ 16
1.4.2
Odpovědnost odesílatele ...................................................................... 17
1.4.3
Odpovědnost nakládce......................................................................... 18
1.4.4
Odpovědnost baliče ............................................................................. 18
1.4.5
Odpovědnost plniče ............................................................................. 18
1.4.6
Další osoby zainteresované v přepravě nebezpečných věcí ................ 18
Soudní spor ............................................................................................................. 19 2.1
Analýza soudního sporu .................................................................................. 19
2.2
Vyhodnocení soudního sporu .......................................................................... 20
Studie novel zákonů týkajících se přepravy ......................................................... 21 3.1
Nařízení Evropského parlamentu a rady č. 593/2008...................................... 21
3.2
Zákon č. 97/1963 Sb. o mezinárodním právu .................................................. 21 3.2.1
3.3
Novelizace zákona č. 97/1963 Sb. ....................................................... 22
Zákon č. 513/1991 Sb., Obchodní zákoník ..................................................... 26 3.3.1
Novelizace zákona č. 513/1991 Sb. ..................................................... 26
3.3.2
Zákon č. 89/2012 Sb., Občanský zákoník ........................................... 28
5
3.4
Zákon č. 133/1964 Sb., o silničním přepravním řádu………………………..28 3.4.1
3.5
Zákon č. 160/1956 Sb., o podmínkách přepravy nákladu po moři.................. 30 3.5.1
3.6
Novelizace zákona č. 11/1975 Sb. ....................................................... 32
Zákon ministra zahraničních věcí č. 64/1987 Sb. ............................................ 32 3.7.1
4
Novelizace zákona č. 160/1956 Sb. ..................................................... 31
Zákon ministra zahraničních věcí č. 11/1975 Sb. ............................................ 31 3.6.1
3.7
Novelizace zákona č. 133/1964 Sb…………………………………...29
Novelizace zákona č. 64/1987 Sb. ....................................................... 32
Shrnutí výsledků a diskuze .................................................................................... 39 4.1
Novelizace nesouvisející s mezinárodní přepravou......................................... 40
4.2
Novelizace související přímo či nepřímo s mezinárodní přepravou................ 44
Závěr Seznam použité literatury Seznam použitých zkratek a příloh
6
Úvod a cíl práce Tato bakalářská práce analyzuje současný stav právní úpravy mezinárodní přepravy. Cílem této práce je porovnat původní a aktuální právní úpravy a vysledovat jejich dopad na zlepšení či zhoršení podmínek pro smluvní strany, které v mezinárodní přepravě figurují. Jedná se tedy o empirický výzkum. Toto téma jsem si zvolila proto, ţe mě mezinárodní přeprava zajímá a chtěla bych se jí věnovat i ve svém profesním ţivotě. Práci jsem rozčlenila do 4 kapitol. V první kapitole je pojednáváno o tom, co se rozumí pod pojmy mezinárodní přeprava, smlouvy k zajišťování mezinárodní přepravy, Úmluva CMR, dohoda ADR, odpovědnosti jednotlivých smluvních stran. Ve druhé kapitole se zabývám konkrétním případem soudního sporu a analýzou rozhodnutí soudu. Třetí kapitola obsahuje studii novel zákonů, která se mezinárodní přepravy týká. Ve čtvrté části analyzuji novelizace a jejich dopad na podmínky, účastníky přepravy a zda se jedná o pozitivní či negativní úpravu či doplnění. V závěru shrnuji výsledky výzkumu.
7
1. Vymezení základních pojmů
1.1 Mezinárodní nákladní přeprava Mezinárodní přepravou rozumíme přepravu, jejíţ místo odeslání a místo určení se nacházejí v různých státech. Existuje i moţnost, ţe místa odeslání i určení se nacházejí v témţe státě, nicméně část dopravy se uskutečňuje v zahraničí. Omezování přepravy hranicemi jednotlivých států je v dnešní době stěţí moţné. V Evropské unii je volný pohyb zboţí jedním ze základních cílů pro fungování společného trhu. V oblasti mezinárodní silniční nákladní dopravy je nezbytné stanovit, jakým právním řádem se bude vztah mezi účastníky přepravní smlouvy spravovat. V případě, ţe jsou příslušníky členských států EU, bude rozhodné nařízení Evropského parlamentu a rady č. 593/2008 (Řím I). Pokud nebudou oba příslušníci z členských států EU, bude případná existence mezinárodní smlouvy, jeţ by tuto otázku řešila. V opačném případě aplikujeme ustanovení zákona č. 97/1963 Sb., o mezinárodním právu soukromém a procesním.
1.2 Smlouvy k zajišťování přepravy V moderním světě vzrostl význam přepravy s nástupem rozvoje obchodu. Znásobil se počet dopravních prostředků a mnoţství dopravovaného zboţí a osob, coţ vedlo k faktu, ţe smlouvy týkající se oblasti dopravy se staly nejrozšířenější a nejobvyklejší. Právní úprava je obsaţena v novém občanském zákoníku (dále jen "NOZ"), jímţ byl zrušen zákon č. 513/1991 Sb., Obchodní zákoník ve znění pozdějších předpisů, a to v ustanoveních §§ 2321 aţ 2325 (smlouva o nájmu dopravního prostředku), v §§ 2471 aţ 2482 (zasílatelství), v §§ 2550 aţ 2581 (smlouva o přepravě věci) a v §§ 2582 aţ 2585 (smlouva o provozu dopravního prostředku). Zákon nepředepisuje formu smlouvy o přepravě věci a smlouvy zasílatelské. Forma těchto smluv není v NOZ výslovně upravena, tedy postačí forma ústní. Nicméně ohledně smlouvy zasílatelské platí, ţe není-li uzavřena v písemné formě, má zasílatel právo ţádat doručení zasílatelského příkazu (§ 2472 NOZ). V následujících podkapitolách jsou uvedeny druhy jednotlivých smluv k zajišťování přepravy.
8
1.2.1 Smlouva o přepravě věci a osob Touto smlouvou se dopravce zavazuje odesílateli, ţe přepraví věc z
místa odeslání
do místa určení. Zároveň se zavazuje odesílatel zaplatit dopravci přepravné. Úplata můţe být smluvená nebo obvyklá v době uzavření smlouvy. V současnosti by bylo neobvyklé u vnitrostátní i mezinárodní silniční nákladní dopravy, aby smluvní strany mezi sebou uzavírali smlouvu o přepravě zásilky v písemné formě. Nutnost písemné formy není zákonem předepsána, nicméně poskytuje výhodu její existence v případě vzniklého sporu. Podstatné části tohoto smluvního typu tvoří: přesné uvedení smluvních stran, určení věci k přepravě, stanovení místa odeslání a určení, závazek odesílatele k úplatě. Proces vzniku smlouvy je podrobně upraven ve vyhlášce č. 133/1964 Sb., o silničním přepravním řádu. Objednávka přepravy hraje roli z hlediska určení existence a obsahu závazkového vztahu. Smluvní strany musí brát na zřetel i úpravu mezinárodních smluv (viz ustanovení § 756 Obchodního zákoníku). Jedná se zejména o úmluvy v mezinárodní letecké dopravě, úmluvu o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR), mezinárodní dohodu o přepravě zboţí po ţeleznicích (CIM). Pokud se přeprava týká cenných papírů, můţe být dopravce povinen vydat odesílateli při převzetí zásilky náloţní list (druh cenného papíru). Náloţní list je definován jako listina, která představuje právo poţadovat na dopravci vydání zásilky. Nejznámějším druhem náloţného listu je konosament, uţívaný v námořní přepravě (upraven vyhláškou č. 160/1956 Ú. I.). Zejména velké spediční firmy vydávají všeobecné obchodní podmínky pro vnitrostátní či mezinárodní silniční nákladní dopravu. Tyto podmínky nesmí být v rozporu s ustanoveními občanského či obchodního zákoníku či s ustanoveními Úmluvy CMR. Obchodní zákoník zajišťuje dopravci jeho nároky ze smlouvy. Dopravce má ze smlouvy zástavní právo k zásilce k zajištění svých nároků, dokud se zásilkou nakládá. Specifika jednotlivých druhů přepravy jsou uvedena v prováděcích předpisech, ergo v přepravních řádech. V Obchodním zákoníku jsou vyjmenované - ţelezniční, leteckou, silniční, vnitrozemskou vodní a námořní přepravou. Ustanovení, která se týkají odpovědnosti za škodu u smluv o přepravě věci jsou odchylně koncipována v hospodářském zákoníku a přepravních řádech.
9
1.2.2 Smlouva o provozu dopravního prostředku Poskytovatel provozu dopravního prostředku se zavazuje přepravit zásilku dle objednávky a k tomu účelu provést jednu či více předem určených cest dle určení objednavatele za úplatu. Je zároveň povinen zabezpečit způsobilost dopravního prostředku k cestám, které jsou předmětem smlouvy. Odpovědnosti provozce jsou uvedeny v ustanoveních §§ 2321 aţ 2325 NOZ, tj. ustanovení smlouvy o nájmu dopravního prostředku. Podstatné části smlouvy tvoří určení smluvních stran, dopravního prostředku a provozu (cesty nebo doby k jejímu vykonání), dále i závazek poskytovatele k přepravě nákladu a závazek k úplatě osobě, která si přepravu objednala. Tato smlouva nachází vyuţití zvláště v mezinárodních vztazích, ale i v tuzemsku. V námořní a letecké dopravě je tato smlouva označována jako charter.
1.2.3 Smlouva o nájmu dopravního prostředku Touto smlouvou se pronajímatel zavazuje nájemci přenechat dopravní prostředek na dobu určitou či neurčitou a nájemce se zavazuje za tuto sluţbu zaplatit nájemné, čili úplatu. Tato smlouva musela být dle původního znění v písemné formě. Nová právní úprava tu původní očišťuje od nadbytečných ustanovení a zároveň ruší se povinnost uzavření smlouvy v písemné formě. Nově se stanoví i práva nájemce pro případ, ţe dopravní prostředek není způsobilý (můţe např. ţádat odevzdání jiného dopravního prostředku. Smlouva musí obsahovat uvedení smluvních stran, závazek pronajímatele o přenechání dopravního prostředku nájemci, závazek nájemce zaplatit úplatu, sjednání dočasného uţívání a určení dopravního prostředku. Smlouva je pouţitelná na všechny druhy dopravních prostředků. Dopravní prostředek musí být způsobilý k provozu a uţívání dle smlouvy, jinak pronajímatel odpovídá za škody způsobené nájemci.
Povinnost pojištění dopravního prostředku nese nájemce pouze
v případě, stanoví-li to smlouva. Je vhodné zváţit i ujednání o údrţbě a opravách. Podstatnou část smlouvy tvoří závazek nájemce platit nájemné, jeţ je blíţe specifikováno v § 634 odst. 1, Obchodního zákoníku.
10
1.2.4 Zasílatelství V případě zasílatelské smlouvy se zasílatel příkazci zavazuje obstarat na vlastní jméno a účet přepravu zásilky z určitého místa do jiného určitého místa, přičemţ můţe uţít k obstarání takové přepravy tzv. mezizasílatele, čili dalšího zasílatele nebo provést přepravu sám, neodporuje-li to smlouvě. Existuje i moţnost provedení dalších úkonů s přepravou souvisejících. Za toto obstarání náleţí zasílateli odměna, která je přiměřená, nebyla-li její výše ujednána. Pokud zasílatel přijme peněţní prostředky či jinou formu odměny před vydáním zásilky příjemci, pouţijí se ustanovení o dokumentárním inkasu. Zasílatel má právo ţádat zasílatelský příkaz, není-li smlouva uzavřena v písemné formě. Povinnost pojistit zásilku spadá na zasílatele, jen bylo-li to ujednáno. Příkazce má povinnost zasílateli poskytnout správné údaje o obsahu zásilky a dalších skutečnostech s ní spojené, v opačném případě hradí škodu, která zasílateli tímto porušením vznikne. Zasílatel pro změnu informuje příkazce o škodě, která zásilce hrozí nebo jiţ vznikla, aby předešel nahrazení škody příkazci. Pokud hrozí bezprostředně podstatná škoda na zásilce a zasílatel nemá čas si vyţádat pokyny od příkazce, má právo ji prodat dle § 2126 a 2127. Platná právní úprava se recipuje z obchodního zákoníku dalšími dílčími změnami. Např. věděl-li příjemce zásilky o pohledávce zasílatele ze zasílatelské smlouvy vůči příkazci, anebo musel-li o ní vědět, stává se přijetím zásilky ručitelem za tuto pohledávku.
1.3 Úmluva CMR V oblasti mezinárodní silniční nákladní dopravy jsou pro určení práv a povinností účastníků rozhodující zvláště Úmluvy o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční dopravě - CMR (z francouzského Convention Marchandise Routière), v českém právním řádu publikované vyhláškou č. 11/1975 Sb. Úmluva CMR nabyla účinnosti dne 2. července 1961 a představuje stěţejní předpis v oblasti mezinárodní silniční nákladní dopravy, a to zvláště při řešení otázek odpovědnosti za škodu dopravcem během přepravy či z hlediska právního institutu promlčení. Česká socialistická republika se stala smluvním státem této úmluvy dne 3. prosince 1974. K dnešnímu dni existuje 55 smluvních států úmluvy.
11
Úmluva CMR platí na kaţdou smlouvu o přepravě zásilek silničním vozidlem, pokud místo převzetí a místo dodání zásilky leţí ve dvou různých státech. Jeden z těchto států musí být smluvním státem této úmluvy. Výjimku rozsahu platnosti představují přepravy v rámci poštovních úmluv, přepravy mrtvol a stěhovaných svršků. Všechna ujednání, která se přímo či nepřímo odchylují od ustanovení této úmluvy, zvláště pak jejího ustanovení č. 41 odst. 1, jsou neplatná a právně neúčinná. Pokud není zásilka vydána do 30 dnů po uplynutí dohodnuté lhůty, je moţné ji povaţovat za ztracenou. V případě, ţe lhůta sjednána nebyla, do 60 dnů. Dokladem o uzavření přepravní smlouvy je nákladní list. V případě, ţe obsahuje nedostatky, byl ztracen či z nějakého důvodu chybí, neohroţuje platnost a existenci přepravní smlouvy a Úmluva je nadále platná. Tento list se vystavuje ve třech původních vyhotoveních, které jsou podepsané dopravcem i odesílatelem. Pokud je třeba zásilku naloţit do více vozidel nebo se jedná o různé druhy zásilky, mají obě smluvní strany právo poţádat o vystavení tolika nákladních listů, kolika vozidel bude pouţito nebo kolik druhů zásilek se mělo nakládat. Tento list je v případě neprůkaznosti opaku věrohodným dokladem o uzavření a obsahu přepravní smlouvy. Nákladní list musí obsahovat minimálně údaje o místu a datu vystavení, jménu a adrese odesílatele a dopravce, místo a datum převzetí zásilky a místo jejího určení, jméno a adresu příjemce, povahu přepravované věci, druh obalu, počet kusů, hrubou váhu zásilky, náklady za přepravu, pokyny k proclení, údaj, ţe přeprava podléhá ustanovením této úmluvy, popř. další údaje. Úmluva CMR řeší zvláště tyto otázky: odpovědnost dopravce při pouţití jiných osob k přepravě listiny uţívané v oblasti silniční nákladní přepravy odpovědnost dopravce za škodu vzniklou na zásilce reklamace nároků z přepravní smlouvy promlčení nároků z přepravní smlouvy pravomoc soudů při řešení sporů přeprava prováděná postupně několika dopravci
12
"Tuto Úmluvu mohou podepsat nebo k ní přistoupit členské státy Evropské hospodářské komise a státy přijaté do Komise s poradním hlasem podle odstavce 8 mandátu této Komise."1 "Tato Úmluva se nevztahuje na přepravy mezi Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Irskou republikou."2
1.3.1 Odpovědnost dopravce Při přepravě zásilky je jednou ze stěţejních otázek v oblasti závazkových vztahů odpovědnost dopravce za škodu. Zásilka má vţdy určitou vyjádřitelnou hodnotu a náleţí určité osobě. U odpovědnosti dopravce za škodu nerozhoduje míra zavinění, nýbrţ výsledek porušení právní povinnosti. Funguje tedy na principu objektivní odpovědnosti. Dopravce, který přepravuje zásilku nese tedy podnikatelské riziko právě v odpovědnosti za škodu, která můţe během přepravy vzniknout. Dopravce při uţití této Úmluvy odpovídá jak za jednání svých zástupců a pracovníků, tak i za jejich moţné opomenutí. Dále odpovídá za všechny ostatní osoby, které při provádění přepravy jakýmkoliv způsobem figurují. Kromě odpovědnosti dopravce za osoby vzniká také povinnost dopravce k přezkoumání správnosti údajů v nákladním listu o správném mnoţství a označení, dále i kontrola zjevného stavu zásilky a obalového materiálu. Pokud dopravce nemá dostatečné prostředky k přezkoumání výše uvedených skutečností, zapíše do nákladního listu výhrady i s odůvodněním. V okamţiku převzetí zásilky přebírá dopravce odpovědnost za její úplnou či částečnou ztrátu anebo za její poškození. Dopravce je této odpovědnosti zproštěn, pokud poškození nebylo vyvoláno jeho nedbalostí (nenahlášený vadný obal, chyba odesílatele, příjemce či vlastníka zásilky, vadou zásilky či přirozenou povahou zásilky). Pokud nemůţe dopravce dokončit přepravu pro skutečnosti, za něţ nenese odpovědnost, má nárok na poměrnou část přepravného. 1 2
Předpis č. 11/1975 Sb., Čl. 42 písm. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11 Předpis č. 11/1975 Sb., Protokol o podepsání písm. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11
13
"Je-li na základě jediné přepravní smlouvy prováděna přeprava postupně několika silničními dopravci, přejímá každý z nich odpovědnost za provedení celé přepravy; druhý a každý další dopravce se stávají převzetím zásilky a nákladního listu smluvní stranou za podmínek stanovených nákladním listem."3
1.3.2 Odpovědnost odesílatele Odesílatel odpovídá dopravci za škody způsobené osobám nebo na provozních prostředcích či jiných zásilkách z důvodu vady obalového materiálu. Všechny náklady s tímto související také připadají k úhradě odesílateli. Zároveň má povinnost připojit k nákladnímu listu doklady k celnímu jednání, popř. další informace, o které dopravce poţádá. Dopravce není povinen zkoumat správnost a dostatečnost daných údajů. Odpovědnost u odesílatele dále spočívá při vzniku nepřesností nebo neúplností údajů. Jedná se zejména o údaje uvedené v článku 6 odst. 1 písm. b), d), e), f), g), h), a j), dále i o údaje v článku 6 odst. 2. Nepřesnosti či neúplnosti všech ostatních údajů, které dal odesílatel pro vystavení nákladního listu nebo za účelem jejich záznamu v nákladním listu hradí také. "Odevzdává-li odesílatel k přepravě nebezpečnou zásilku, je povinen upozornit dopravce na přesnou povahu nebezpečí, které z této zásilky plyne, popřípadě mu sdělit, jaká bezpečnostní opatření je třeba učinit. Není-li toto upozornění zapsáno v nákladním listě, je povinností odesílatele nebo příjemce prokázat jiným způsobem, že dopravce znal přesnou povahu nebezpečí spojeného s přepravou zásilky."4
1.3.3 Pojištění CMR Pojištění odpovědnosti za škodu dopravce a další připojištění mají velké výhody pro jejich široký rozsah. Kromě standardních případů se můţe vztahovat i na nakládku a vykládku zboţí určeného k přepravě, na přepravu rychle se kazícího zboţí (ovoce, mraţené výrobky) a přepravu nebezpečného zboţí (kromě výbušnin a třaskavin). 3 4
Předpis č. 11/1975 Sb., Čl. 34. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11 Předpis č. 11/1975 Sb., Čl. 22 písm. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11
14
Silniční dopravce sjednává pojištění z důvodu, ţe na přepravovaném nákladu vznikne škoda. V případě nešťastné náhody tedy pojišťovna oprávněné poţadavky přepravce uhradí. Taktéţ uhradí pojišťovna náklady řízení o náhradě škody, ergo náklady na soudní spor. Územní platnost pojištění při vnitrostátní dopravě spadá na území České republiky, při mezinárodní dopravě na území Evropy (s výjimkou států bývalé Jugoslávie, bývalého Sovětského svazu a asijské části Turecka). V některých případech, kdy je zásilka vzácnější nebo je dopravce opatrnější a pečlivější lze sjednat další připojištění. Některé druhy uvádím níţe: připojištění v rámci odtahové sluţby na přepravovaných pouţitých či porouchaných strojích a zařízeních výbušniny a třaskaviny ţivá zvířata škody vzniklé odcizením (pohřešování či loupeţ)
1.4 Dohoda ADR Je nezbytné dále upozornit na Evropskou dohodu o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí - ADR (z francouzského Accord européen relatif au transport international des marchandises Dangereuses par Route), publikovanou vyhláškou č. 64/1987 Sb. Vyuţití této dohody není rozsáhlé a četné jako v případě Úmluvy CMR, přesto důleţitým právním předpisem. Doprava jako taková patří k nejčastějším a k nejrizikovějším operacím, které jsou s nebezpečnými věcmi prováděny od finální produkce aţ po vyuţití u konečného spotřebitele. Riziko spojené s moţností havárie při přepravě nebezpečných látek je velmi vysoké. Největší procento přepravy těchto látek nese silniční doprava, dále ţelezniční a letecká minimálním podílem. Pojmem nebezpečné látky rozumíme látky, které v případě nekontrolovaném úniku do ţivotního prostředí mohou způsobit materiální a ekologické škody. Těchto řádově desetitisíce
15
nebezpečných látek můţe zejména způsobit zranění či usmrcení ţivých organismů. Nejedná se pouze o toxické, chemické či radioaktivní látky, ale i tlakové nádoby, průmyslové odpady a látky, které mohou explodovat, hořet či šířit infekci. Všichni účastníci přepravy nebezpečných látek musí být řádně poučeni o manipulaci a přepravě dle stupně nebezpečnosti daných látek v různých podmínkách. Předpis ADR podrobně specifikuje nakládání s nebezpečnými látkami během mezinárodní silniční přepravy. Dále existují další předpisy, které řeší stejnou otázku při přepravě ţelezniční dopravou (RID), leteckou přepravou (manuál ICAO a manuál IATA) a námořní přepravou (IMDG Code).
1.4.1 Odpovědnost dopravce Dopravce je subjekt, který přepravu provádí. Je povinen: se přesvědčit, ţe je nebezpečné věci k přepravě povoleno přepravovat zkontrolovat veškerou dokumentaci k přepravě vizuálně prověřit, zda není dopravní prostředek i náklad bez viditelných závad se přesvědčit o datu zkoušky cisternových vozidel, výměnných nástaveb, kontejnerů a přepravních prostředků zabezpečit školení a platné osvědčení osob, které přepravu provádějí zajistit povinnou výbavu řidiče včetně výstraţných tabulek a značek prověřit těsnost a funkčnost obalového materiálu provést všechna opatření v případě nehody vozidla dodrţet předpisy týkající se nakládky, vykládky a manipulace Pokud dopravce zjistí nesplnění zákonných poţadavků pro přepravu, nesmí zásilku přepravit do doby odstranění nedostatků. Závada zjištěná během přepravy se musí co nejrychleji zadrţet vzhledem k bezpečnosti dopravního provozu. Po splnění platných předpisů můţe přeprava pokračovat.
16
1.4.2 Odpovědnost odesílatele Odesílatel je uveden v přepravním dokladu a jeho jménem je podána zásilka k přepravě. Zásilka musí odpovídat poţadavkům dohod, předpisů a ustanovení o přepravě nebezpečných věcí. Odesílatel dále musí: ověřit relevanci zařazení a připuštění nebezpečných věcí k přepravě předat dopravci kompletní informace o povaze přepravované věci pouţít pouze adekvátní obalové materiály, které jsou pro povahu této přepravy schválené a vhodné řídit se poţadavky kladenými na způsob odeslání a omezení přepravy zajistit správné označení vyprázdněných nevyčištěných obalů a dopravních prostředků, resp. zajistit, aby obaly byly uzavřeny a zabezpečeny tak, jako by se jednalo o plné učinit případná opatření v případě vyuţití sluţeb jiných účastníků přepravy být informován o povaze zásilky, pokud jedná z pověření třetí osoby správně nebezpečné věci zabalit a obaly označit dodrţet ustanovení, která zakazují společnou nakládku na jedno vozidlo nepředat takové věci, u kterých není přeprava této povahy dovolena předat písemné pokyny pro řidiče kompletně a správně vyplnit nákladní list předat dopravci v případě přepravy radioaktivních materiálů kopii zvláštního povolení (vyhláška č. 143/1997 Sb., o přepravě a dopravě určených jaderných materiálů a určených radionuklidových zářičů) přezkoumat průvodní doklady před vlastní nakládkou a vizuálně zkontrolovat vozidlo a jeho náleţitosti k přepravě látek této povahy řádným způsobem označit dopravní prostředky zajistit předepsané školení osob, které při přepravě jakkoliv figurují
17
1.4.3 Odpovědnost nakládce Kromě odesílatele, přepravce a příjemce zásilky hraje velkou roli odpovědnost nakládce. Ten je mimo jiné zejména povinen zkontrolovat bezpečnost obalů, zda jsou dodrţovány zákonné normy a dodrţet zákazy společné nakládky.
1.4.4 Odpovědnost baliče Balič musí dodrţovat základní poţadavky na podmínky balení či společného balení. Zároveň musí zásilku správně označit nápisy a bezpečnostními značkami.
1.4.5 Odpovědnost plniče Plnič má velkou úlohu při plnění cisteren, zkoušek cisternových vozidel a bezpečnostních prvcích a označení cisteren. Mimo jiných povinností musí plnič: prověřit technický stav cisteren a jejich výstroje plnit cisterny pouze nebezpečnými látkami, které jsou pro přepravu schválené dodrţet nejvyšší dovolený stupeň plnění
1.4.6 Další osoby zainteresované v přepravě nebezpečných věcí Při nakládání s nebezpečnými látkami hraje důleţitou roli bezpečnost a profesionalita všech osob, které s nimi přímo či nepřímo disponují. Dalším účastníkem přepravy nebezpečných věcí je provozovatel cisternového kontejneru nebo přemístitelné cisterny, který má povinnost dodrţovat všechny poţadavky pro konstrukci, výstroj, zkoušky a označení cisteren. Má také na starosti jejich údrţbu a provádění mimořádných kontrol.
18
Bezpečnostní poradce, který musí úspěšně sloţit zkoušku schválenou pro tento účel, je ze zákona jmenován kaţdým podnikem, jehoţ činnost zahrnuje i přepravu nebezpečných věcí či je delegován nakládáním s nimi. Poradci pomáhají zabraňovat rizikům pro osoby, věci a ţivotní prostředí, které přepravou nebezpečných látek mohou vzniknout. Zároveň připravují roční zprávy pro management podniku a pro orgán místní či veřejné zprávy, který se přepravou nebezpečných látek zabývá. V rámci bezpečnosti musí být roční zprávy uchovávány minimálně po dobu pěti let a musí být k dispozici v případě vyţádání národních orgánů.
2. Soudní spor V druhé části mé práce bych se ráda zaměřila na skutečný případ soudního sporu, kde Krajský soud v Ústí nad Labem rozhodl o zamítnutí ţaloby. Rozsudek jménem republiky připojuji k práci jako Přílohu č. 1.
2.1 Analýza soudního sporu V této věci se ţalobce domáhal vydání rozhodnutí soudu, které by ţalovanému uloţilo povinnost ţalobci zaplatit částku jakoţto cenu za marnou přepravu. K jednání byli všichni účastníci řádně předvoláni. Přesto se ţalobce na toto jednání nedostavil. Soud proto správně postupoval podle § 101 odst. 3, Občanského soudního řádu (č. 99/1963 Sb.), který jasně vymezuje povinnosti účastníků jednání o následujícím faktu: "Nedostaví-li se řádně předvolaný účastník k jednání a včas nepožádal z důležitého důvodu o odročení, může soud věc projednat a rozhodnout v nepřítomnosti takového účastníka; vychází přitom z obsahu spisu a z provedených důkazů."5 Dále soud po provedeném dokazování dospěl k závěru, ţe se ţalobci nepodařilo prokázat správného postupu podle objednávky přepravy, dle níţ měl ţalovaného při jakýchkoli potíţích informovat. Pokud by tak neučinil, mohl by se ţalovaný povinnosti hradit vícenáklady zříci.
5
Předpis č. 99/1963 Sb., § 101 odst. 3. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1963-99#cast3
19
Prokázal se tedy fakt, ţe byla doprava objednána řádně. Sjednaná přeprava se nicméně neuskutečnila, neboť předmětné zboţí bylo u dodavatele vydodáno. Soud zcela korektně prověřoval, zda za tuto skutečnost nese ţalovaný zodpovědnost a zda mu vzniká povinnost zaplatit danou úhradu za marnou přepravu. Proto byla předvolána svědkyně, která byla v té době zaměstnankyní ţalovaného a vyhotovila objednávku na tuto přepravu. Ta tvrzení ţalobce vyvrátila. Protoţe výrobce daného zboţí soudu sdělil, ţe daného dne dodal zboţí "označené osobě" v mnoţství 100 tun, soud ţalobu zamítl v celém rozsahu. Soud přiznal ţalovanému právo na náhradu účelně vynaloţených nákladů v celkové částce. Opět bylo správně postupováno dle Občanského soudního řádu, ustanovení § 142 odst. 1: "Účastníku, který měl ve věci plný úspěch, přizná soud náhradu nákladů potřebných k účelnému uplatňování nebo bránění práva proti účastníku, který ve věci úspěch neměl."6 Zbývající částí bylo rozdělení odměny advokáta ţalovaného za 2 hlavní úkony právní pomoci a 2 reţijních paušálů dle vyhlášky č. 270/1990 Sb. Tato vyhláška byla zrušena 1.7.1996 a nahrazena vyhláškou 177/1996 Sb. Změna vyhlášky upravuje odměny komerčních právníků za poskytování pomoci na odměny náhradních advokátů za poskytování právních sluţeb. Poslední poloţku tvoří povinnost ţalobce zaplatit náklady řízení k rukám advokáta ţalovaného dle § 149 odst. 1, Občanského soudního řádu: "Zastupoval-li advokát účastníka, jemuž byla přisouzena náhrada nákladů řízení, je ten, jemuž byla uložena náhrada těchto nákladů, povinen zaplatit ji advokátu."7
2.2 Vyhodnocení soudního sporu Postup soudu a celého jednání se mi jeví z přiloţeného rozhodnutí nepředpojatý, legální a komplexní. Dle mého úsudku bylo cílem ţalobce vyuţití moţnosti úspory vícenákladů za marnou přepravu, za kterou nicméně ţalovaný nenesl ţádnou odpovědnost. Rozhodnutí soudu kopírovala zákonné vyhlášky platné k roku konání soudního řízení, ergo celé jednání proběhlo v souladu s platnými vyhláškami a předpisy.
6 7
Předpis č. 99/1963 Sb., § 101 odst. 3. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1963-99#cast3 Předpis č. 99/1963 Sb., § 149 odst. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1963-99#cast3
20
3 Studie novel zákonů týkajících se přepravy 3.1 Nařízení Evropského parlamentu a rady č. 593/2008 Toto nařízení navazuje na původní Římskou úmluvu podepsanou v Římě 19.6.1980. Představuje mezinárodní smlouvu mezi členskými státy Evropských společenství a zabývá se určováním rozhodného práva pro smluvní zakázkové vztahy s mezinárodním prvkem. V platnost smlouva vstoupila 1.4.1991. Tato Úmluva je podřízená Nařízení Evropského parlamentu a rady (Řím I), ergo se pouţívá před soudy smluvních států, pokud Nařízení Řím I v dané zemi neplatí. V obecném porovnání Římské úmluvy a Nařízení Řím I nejsou velké rozdíly, naopak obsahují prakticky totoţná pravidla pro určení rozhodného práva. Smlouva se mimo výjimek řídí právem, které si strany zvolí. Pokud si právo nezvolí, je vztah řízen obecně právem země, s nímţ nejvíce souvisí, resp. stát, kde má strana poskytující plnění bydliště.
3.2 Zákon č. 97/1963 Sb. o mezinárodním právu Původním účelem tohoto zákona bylo stanovení příslušného právního řádu k řízení občanskoprávních, rodinných, pracovních a jiných podobných vztahů s mezinárodním prvkem. Dále i stanovení postupu justičních orgánů při úpravě těchto vztahů a napomáhání mezinárodní spolupráci. Způsobilost osob k právům a k právním úkolům se řídí právním řádem státu (není-li v zákoně ustanoveno jinak). Práva věcná, např. k nemovitostem, se řídí právem místa, kde se věc fyzicky nachází. Volba práva účastníků je dobrovolná, ergo mohou si sami právo zvolit. Pokud si přesto rozhodné právo nezvolí, jsou jejich vztahy řízeny právním řádem, jehoţ pouţití odpovídá uspořádání daného vztahu. Zpravidla se řídí: kupní smlouvy a smlouvy o dílo právem místa bydliště prodávajícího či zhotovitele
21
smlouvy o nemovitostech právem místa fyzické existence nemovitosti smlouvy o dopravě právem místa, kde má dopravce či zasilatel sídlo nebo bydliště v době podepsání smlouvy smlouvy pojistné právem bydliště pojistitele v době uzavření smlouvy smlouvy příkazné a jim podobné právem místa, kde má sídlo přikazující v době uzavření smlouvy smlouvy o obchodním zastoupení a smlouvy o zprostředkování právem místa, kde má bydliště osoba, pro kterou je vykonávána činnost v době uzavření smlouvy smlouvy o vícestranných výměnných obchodech právním řádem, jenţ nejlépe odpovídá uspořádání právních vztahů Tento předpis se zabývá i pracovním, dědickým a rodinným právem. V neposlední řadě i postavením cizinců, kteří mají stejná práva a povinnosti jako státní občané v oblasti osobních a majetkových práv.
3.2.1 Novelizace zákona č. 97/1963 Sb. První novelizací tohoto předpisu byl předpis 158/1969 Sb., kterým se mění a doplňují občanský soudní řád, notářský řád a zákon o mezinárodním právu soukromém a procesním. Konkrétní změny novelizace jsou následující: "jde-li o státní notářství v obvodech různých krajských soudů, rozhodne nejvyšší soud republiky, a jde-li o státní notářství v obvodech České socialistické republiky a Slovenské socialistické republiky, rozhodne nejvyšší soud Československé socialistické republiky."8 V § 10 odst. 3 se nahrazují slova "Nejvyšší soud" slovy "Nejvyšší soud Československé socialistické republiky". V § 22 odst. 3 se nahrazují slova "Nejvyšší soud" slovy "Nejvyšší soud republiky".
8
Předpis č. 158/1969 Sb., Čl. II, Ustanovení § 10 odst. 1, první věta za středníkem. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1969-158
22
Další dodatky řeší článek IV o majetkových věcech a Nejvyšším soudu Československé republiky, příp. rozsahu působnosti lidových soudů a Nejvyšším soudu. Další doplnění zákona č. 94/1963 Sb. je zákon 234/1992 Sb., o rodině. Zákon se mění a doplňuje následovně: "Manželství se uzavírá souhlasným prohlášením muže a ženy před orgánem státu nebo před orgánem církve nebo náboženské společnosti (dále jen "orgán církve"), že spolu vstupují do manželství, a to veřejně a slavnostním způsobem v přítomnosti dvou svědků."9 Další doplnění se týká § 4: Prohlášení o uzavření manţelství musí muţ a ţena učinit u orgánu, který je zodpovědný za vedení matriky pro obvod, v němţ má alespoň jeden ze snoubenců trvalý pobyt. Svědčit musí primátor či poslanec obecného zastupitelstva za účasti matrikáře. Další moţností je uzavření manţelství před orgánem církve. Pak svatba probíhá v kostele či na jiném církví schváleném místě. Po uzavření manţelství musí orgán církve uvědomit příslušný orgán pověřený vedením matrik. V případě ohroţení ţivota některého ze snoubenců se můţe manţelství uzavřít před kterýmkoli orgánem na kterémkoli místě. § 5 jen upravuje slova "Československá socialistická republika" na "Česká a Slovenská Federativní republika". § 6 podobně upravuje odstavec 3, kde se slova "Národní výbor" nahrazují slovy "Příslušný orgán pověřený vést matriku nebo příslušný orgán církve". § 8, § 9 obsahuje velmi podobná nahrazení slov jako v § 5, 6. Předpis č. 264/1992 Sb. představuje další změny a doplnění občanského zákoníku, státním notářství a dalších zákonech:
9
Právní předpisy ČR, doplnění zákona č. 94/1963 Sb., §3. Dostupný z: http://spcp.prf.cuni.cz/lex/zakony.htm
23
Zákon č. 403/1990 Sb. § 5 odst. 3 upravuje předpis z hlediska vlastnického práva. Pokud je předmětem dohody o vydání věci nemovitost, řídíme se § 133 odst. 2, Občanského zákoníku. § 8 téhoţ zákona dále zní: "K návrhu na vklad do katastru nemovitostí je oprávněná osoba povinna předloţit příslušnému orgánu republiky doklad o odvedení částek uvedených v § 7, případně o tom, ţe se uzavřela dohoda o splátkách". Odvody částek se skládají z vyplacené částky povinné osobě, která ji vyplatila (popř. zástupci) a z odškodnění Ministerstvu financí. Zákon č. 528/1990 Sb., devizový zákon zaznamenal změnu v § 31 odst. 2 písm. a), kde se slova "státní notářství" nahrazují slovy "soud". Zákon č. 21/1992 Sb., o bankách se mění tak, ţe se v § 38 odst. 4 vypouští. Zákon č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku na jiné osoby, ve znění zákona č. 92/1992 Sb. se mění pouze záměnou slov. V § 19 odst. 3 se slova "registrace podle zvláštních předpisů se nevyţaduje" nahrazují slovy "vlastnické právo k nemovitostem přechází vkladem do katastru nemovitostí." Zrušuje se zákon č. 95/1963 Sb., o státním notářství a o řízení před státním notářstvím (notářský řád), ve znění pozdějších předpisů. Dále je zrušeno vládní nařízení č. 15/1953 Sb., o ověřování listin a podpisů na listinách národními výbory. Předpis č. 125/2002 Sb. se zabývá změnami či úpravami v souvislosti s přijetím zákona o platebním styku. Za § 11 přidává nový § 11a, který řeší následující otázky: "Práva a povinnosti osoby, které vznikly z její účasti v platebním systému, uvedeném v seznamu České národní banky podle zvláštního právního předpisu, na jejíž majetek byl prohlášen konkurz nebo u níž došlo k zastavení nebo omezení plateb v důsledku jiného opatření, se řídí týmž právním řádem, kterým se řídí smlouva o platebním systému. Volba jiného práva je vyloučena."10 Další přidanou podmínkou je: "Pokud jsou určeny investiční nástroje, včetně práv s nimi spojených, k zajištění práv účastníků a České národní banky."
10
Předpis č. 125/2002 Sb., § 11a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2002-125
24
Následuje změna předpisem č. 37/2004 Sb. o pojistné smlouvě a o změně souvisejících zákonů: Mění se nadpis § 6, který nyní zní: "Povinné pojištění záruky". V odstavci 1 téhoţ paragrafu se za slovo "pojištění" doplňují slova "záruky pro případ úpadku cestovní kanceláře". Odstavec 2 nahrazuje slova: "pouţijí se pro povinné smluvní pojištění ustanovení části osmé hlavy patnácté oddílu prvého aţ čtvrtého občanského zákoníku" za "řídí se povinné pojištění záruky příslušnými ustanoveními zvláštního zákona". Předpis č. 257/2004 Sb. se zabývá úpravami v souvislosti s přijetím zákona o podnikání na kapitálovém trhu, zákona o kolektivním investování a zákona o dluhopisech. Protoţe změn je v tomto předpise bez mála třicet, zaměřím se na ty nejzajímavější: Změna zákona o Komisi pro cenné papíry a o změně a doplnění dalších zákonů. Zde je důleţitá změna u § 8, odst. 4: "Porušením povinnosti podle odstavce 3 se fyzická osoba dopustí přestupku a právnická osoba jiného správního deliktu; k jejich projednání je příslušná Komise. Za přestupek nebo jiný správní delikt podle věty první může Komise jejich pachateli uložit opatření k nápravě nebo sankci podle tohoto zákona (§ 9); pokutu lze uložit do výše 5 000000 Kč. "11 Změna zákona o bankách: Vloţení nových dvou odstavců 3 a 4 za odstavec 2 v § 4. Před vydáním rozhodnutí o licenci musí Česká národní banka poţádat o stanovisko orgán dohledu členského státu Evropské unie, který má nad bankami dohled. To platí v případě, jestliţe je osoba ţádající o licenci ovládaná zahraniční bankou se sídlem v členském státě Evropské unie, osobou, která má povolení k poskytování investičních sluţeb, pojišťovnou, která disponuje stejným povolením či osobou ovládající výše uvedené osoby. Změna zákona o rozpočtových pravidlech a o změně některých souvisejících pojmů. Zde mne nejvíce zaujal odstavec 5, který byl do § 34 přidán: "Ministerstvo je oprávněno stanovovat termíny a rozsah platebního režimu výdajů státního rozpočtu a povolovat jeho výjimky."12
11 12
Předpis č. 257/2004 Sb., § 8. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2004-257#cast4 Předpis č. 257/2004 Sb., § 34, odst. 5. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2004-257#cast4
25
3.3 Zákon č. 513/1991 Sb., Obchodní zákoník Tento zákon upravuje postavení podnikatelů, obchodní závazkové vztahy, další vztahy s podnikáním související. Zároveň zapracovává předpisy Evropských společenství. Pokud nelze některé otázky řešit v souladu s těmito ustanoveními, řeší se dle práva občanského. Podnikáním dle obchodního zákoníku rozumíme soustavnou činnost prováděnou samostatně podnikatelem vlastním jménem a na jeho vlastní zodpovědnost za účelem zisku. Obchodní firma je název, pod kterým je podnikatel zapsán do obchodního rejstříku, který představuje veřejný seznam se zákonnými údaji o podnikatelích. Obchodní tajemství představuje veškeré obchodní či technické skutečnosti související s podnikem. Zahraniční osoby mohou na území České republiky také podnikat, a to za stejných podmínek a ve stejném rozsahu jako osoby české. Zahraniční osobou myslíme osobu, která má bydliště, resp. sídlo mimo území České republiky.
3.3.1 Novelizace zákona č. 513/1991 Sb. Předpis č. 152/2010 Sb. mění zákon č. 513/1991 Sb. Byl zrušen 1.1.2014. Přesto se pojďme na jednotlivé změny zaměřit. Ty se týkají ustanovení Obchodního zákoníku o nekalé soutěţi. Ta představuje jednání v hospodářské soutěţi, které je v rozporu s dobrými mravy a můţe způsobit jiným soutěţitelům nebo zákazníkům újmu. Můţe jít o klamavou reklamu, parazitování na pověsti podniku či podplácení. Podle nového ustanovení dle § 55 je smlouva nebo její část v případě porušení zákazu nekalé soutěţe (§ 44 aţ 52) od začátku neplatná.
26
V souvislosti s přijetím zákona o finančním zajištění vznikl zákon o změně, Předpis č. 409/2010 Sb.: Za § 33 se vkládá nový § 33a: "Ustanovení tohoto zákona upravující zavedení nucené správy banky nemají vliv na výkon práv a splnění povinností vyplývajících z ujednání o finančním zajištění za podmínek stanovených zákonem upravujícím finanční zajištění nebo srovnatelných podmínek zahraničního právního předpisu, jestliže finanční zajištění bylo sjednáno a vzniklo před zavedením nucené správy."13 Pokud bylo finanční zajištění sjednáno nebo vzniklo v den zavedení nucené zprávy, platí to samé. Dle zákona upravujícího podnikání na kapitálovém trhu nemají ustanovení tohoto zákona vliv na splnění závěrečného vyrovnání, pokud bylo závěrečné vyrovnání uzavřeno před zavedením nucené správy. Ve znění zákona č. 377/2005 Sb. se v zákonu č. 42/1994 (o penzijním připojištění) zrušuje odstavec 3 včetně poznámek pod čarou u § 43. Další změnou je zrušení odstavce 3 včetně poznámek pod čarou v § 28 u zákona o spořitelnách a úvěrních druţstvech. Změna exekučního řádu představuje další úpravu zákona. Za § 59 se vkládá nový § 59a, který zní: "Ustanovení této hlavy upravující způsob provádění exekučního řízení nemají vliv na výkon práv a splnění povinností vyplývajících z ujednání o finančním zajištění za podmínek stanovených zákonem upravující finanční zajištění nebo srovnatelných podmínek zahraničního právního předpisu, jestliže finanční zajištění bylo sjednáno a vzniklo před podáním návrhu na zahájení exekučního řízení."14 To ale platí i v případě, ţe toto zajištění bylo sjednáno nebo vzniklo v den podání návrhu na zahájení exekučního řízení, nicméně aţ poté, co tato skutečnost nastala. Kromě výše přidaného paragrafu se současně zrušuje § 67 téhoţ zákona včetně poznámek pod čarou. Mimo úpravy slov a doplnění několika odstavců o detaily dle aktuální situace se mění § 138 odst. 3 zákona o podnikání na kapitálovém trhu. Uvádí se, ţe Ustanovení tohoto zákona nemají vliv na výkon práv a splnění povinností, jestliţe finanční zajištění bylo sjednáno a vzniklo před zavedením nucené správy. Stejně tak nemají vliv na splnění
13 14
Předpis č. 409/2010 Sb., § 33a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2010-409 Předpis č. 409/2010 Sb., § 59a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2010-409
27
závěrečného vyrovnání (§ 193), pokud bylo toto vyrovnání provedeno před zavedením nucené správy. Důleţitou roli hraje část jedenáctá (Závěrečné vyrovnání), která je nově za část desátou vloţena včetně nadpisu a poznámek. Skládá se ze čtyř odstavců, jenţ první řeší závěrečné vyrovnání jako ujednání smlouvy sjednané dle českého či zahraničního práva. Druhý odstavec konkretizuje obsah závěrečného vyrovnání. Třetí se dotýká rozhodnutí, která nemají vliv na závěrečné vyrovnání a čtvrtý doplňuje odstavec 3. Zákon č. 277/2009 Sb., o pojišťovnictví se mění následovně: Ustanovení zákona upravující zavedení nucené správy pojišťovny nemají vliv na výkon práv a splnění povinností z ujednání o finančním zajištění, pokud toto zajištění vzniklo před zavedením nucené správy. Jedná se tedy o podobnou úpravu jako úpravy výše zmíněné.
3.3.2 Zákon č. 89/2012 Sb., Občanský zákoník Jak jsem jiţ zmiňovala v kapitole o obchodním zákoníku, zákon č. 513/1991 Sb. byl k 1.1.2014 zrušen a nahrazen zákonem č. 89/2012 Sb. Předmětem úpravy je problematika soukromého práva, uţití předpisů občanského práva, konkretizace práv fyzických a právnických osob, otázky korporací, spolků, fundací a další úpravy.
3.4 Zákon č. 133/1964 Sb., o silničním přepravním řádu Tato vyhláška se zabývá právy, povinnostmi a odpovědnostmi při přepravě silničními vozidly pro cizí potřebu mezi organizacemi a osobami, které se na přepravě účastní. Neupravuje ceny ani cenové podmínky. Těmi se zabývají tarify silniční osobní a nákladní dopravy, které řeší i případy občanské výpomoci. Zároveň řád neplatí pro hromadnou přepravu osob spadající do městské přepravy osob. Tyto otázky řeší vyhláška ministerstva dopravy č. 127/1964 Sb. Ustanovení tohoto řádu musí být konstruováno v souladu se zájmem celé společnosti a hospodárnosti. 28
3.4.1 Novelizace zákona č. 133/1964 Sb. První novelizací, kterou jsem nalezla, je vyhláška č. 122/1979 Sb., která je jiţ součástí zákona č. 133/1964. Jedná se o kompletní vyhlášku federálního ministerstva dopravy, kterou se provádí zákon o silniční dopravě a vnitrostátním zasilatelství. Změny se týkají především: označení vozidel (k § 5 zákona) záznamu o provozu silničního motorového vozidla (k § 6 zákona) dopravy osob silničními vozidly určenými pro nákladní dopravu dopravy nebezpečných věcí dopravy ţivých zvířat veřejné silniční dopravy neveřejné silniční dopravy pro cizí potřeby povolovací řízení mezinárodní silniční dopravy vnitrostátního zasilatelství
Zákon č. 74/1981 Sb. upravuje a mění zákon č. 133/1964 následovně: § 40 a § 50 jímají pouze slovní úpravy, kde se nahrazují slova „o nedělích a svátcích“ slovy „v sobotu“, čili se nejedná o důleţitou úpravu. Obsáhlejší je úprava § 59 odst. 7, která specifikuje výši pokuty v případě nesplnění jedné ze tří podmínek dopravcem. Organizace zúčastněná na přepravě jako přepravce nesmí neoprávněně odmítnout odevzdat zásilku k přepravě dopravci či ji od něho převzít. Dále nesmí se zásilkou neoprávněně disponovat nebo ji nestihnout podat či odebrat v pracovní den od 6 do 16 hodin, příp. od 16 do 22 hodin a v sobotu nebo v den pracovního klidu o 6 do 16 hodin. Pokuta hrazená dopravci před rokem 1982 činila 500 Kčs.
29
Poslední změnou je zákon č. 106/1984 Sb., federálního ministerstva dopravy. Opět se jednalo o novelizace či doplnění slov, které není v rámci této práce nutné rozebírat. Všechny ostatní změny a doplňující informace se týkají hromadné přepravy osob. Tyto informace nejsou v souladu s tématem, ergo je nebudu více konkretizovat.
3.5 Zákon č. 160/1956 Sb., o podmínkách přepravy nákladu po moři Touto vyhláškou jsou stanoveny podmínky námořní přepravy. Dopravce se tedy zavazuje druhé straně, ţe provede za úplatu přepravu po moři. Jak jsem jiţ uváděla v první kapitole, dopravce je povinen vydat odesílateli na poţádání konosament, který je vydáván na jméno, řad (tj. na jméno bez doloţky) či na doručitele. Obsah konosamentu má povinné údaje, které uvádím níţe: jméno a sídlo dopravce jméno a vlajku lodi (v případě palubního konosamentu) přístav naloţení nákladu na loď jméno odesílatele přístav vykládky z lodi jméno příjemce či informaci, ţe byl konosament vydán na řad či doručitele pojmenování, povaha, počet kusů či hmotnost nákladu značky připevněné na obalech či samotném nákladu zjevný stav nákladu údaje o dopravném datum a místo vydání konosamentu počet vydaných stejnopisů konosamentu
30
3.5.1 Novelizace zákona č. 160/1956 Sb. Kromě aktivních a pasivních derogací této vyhlášky, kterých je nespočetně, stojí za zmínění zvláště zákon ze dne 24.2.2000 č. 61/2000 Sb., o námořní plavbě. Předmětem úpravy je spousta aspektů, z nichţ jsem vybrala ty nestěţejnější: zapracování příslušných předpisů Evropské unie a úprava podmínek provozování námořní dopravy. Tento zákon se nevztahuje na válečné lodě, skútry, nafukovací čluny, apod. stanovení základních pojmů, jako je např. námořní plavba, námořní plavidlo, trajektová loď, mezinárodní osvědčení, aj. v případě zapsání námořního plavidla do námořního rejstříku vzniká právo a povinnost plout pod státní vlajkou České republiky. specifikace vlastníka námořního plavidla bezúhonnost provozovatele technická způsobilost lodi mezinárodní osvědčení a pravidelné prohlídky posádka lodi
3.6 Zákon ministra zahraničních věcí č. 11/1975 Sb. 19. května 1956 byla v Ţenevě sjednána úmluva o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR). Kaţdá smlouva o přepravě zásilek za úplatu silničním vozidlem podléhá této Úmluvě. Podmínkou je, pokud místo převzetí zásilky a místo jejího dodání dle smlouvy leţí ve dvou různých státech, z nichţ alespoň jeden je smluvním státem této Úmluvy.
31
3.6.1 Novelizace zákona č. 11/1975 Sb. Ačkoliv jsem očekávala mnoho derogací vyhlášky 11/1975, zdroje uvádí pouze jedinou změnu č. 108/2006 Sb., o sociálních sluţbách. V rámci této práce jsou údaje z této vyhlášky nepouţitelné pro dosaţení cíle, proto ji nebudu více konkretizovat.
3.7 Zákon ministra zahraničních věcí č. 64/1987 Sb. Přibliţně rok po sjednání dohody CMR byla 30. září 1957 v Ţenevě uzavřena dohoda o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR). Vyhláška specifikuje motorová vozidla, závěsové soupravy v souladu s přepravou nebezpečných věcí a mezinárodní přepravou.
3.7.1 Novelizace zákona č. 64/1987 Sb. Nejobsáhlejší sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přijetí změn a doplňků týkající se ustanovení o nebezpečných látkách a předmětech spolu s ustanovením o dopravních prostředcích a o přepravě Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) je předpis č. 54/1999 Sb. Všeobecná ustanovení se obohatila o další tři doplnění: specifikace pojmu „kus“ název IMDG Code (International Maritime Dangerous Goods Code), vydaný v Londýně organizací IMO (International Maritime Organization) pojem ICAO Technical Instruction, vydaný ICAO (International Civil Aviation Organization) v Montrealu Následující odstavce byly změněny (včetně poznámek), upraveny či doplněny. Vybrala jsem ty, které obsahují pozitivní přínos pro smluvní strany přepravy. Odstavec 8a je doplněn následovně: „Směs nebo roztok obsahující jednu nebo více látek jmenovitě uvedených nebo zařazených pod položkou j.n. a jednu nebo více látek, které nejsou 32
nebezpečné, nepodléhají ustanovením dohody ADR, jestliže charakteristiky nebezpečnosti směsi nebo roztoku jsou takové, že nesplňují kritéria (včetně zkušenostních kritérií pro působení na člověka) pro zařazení do jakékoli třídy.“15 V odstavci 15 je přidán nový odstavec, který uvádí, ţe pracovníci podílející se s přepravním procesem absolvovali školení přesně zaměřené na jejich odpovědnost. V číslici 2A před identifikační číslo látky 1078 zařadit chladící plyny R404, R407, R407B, R407C. V číslici 2F v identifikačním čísle látky 1965 pro směs A0, aj. uvést další dvě směsi, a to směs A 01 a A 02. Směsi B 1 a B 2 jsou pro změnu uvedeny v číslici 2F v identifikačním čísle látky 1965 pro směs B. Insekticid plynný, jedovatý, hořlavý, j.n. vloţit v číslici 2TF před identifikační číslo látky 3160. Další úpravy vyhlášky 64/1987 Sb.: specifikace předmětů, které fungují jako tlumiče nárazů a nepodléhají ustanovením ADR spolu s uvedením dalších tlumičů, které v původním znění nebyly. Doplnění či změna poloţek:
Číslice a skupina
Ident. číslo
BALENÍ Název látky nebo předmětu
látky
Typ nádoby (bod 2211)
ZKOUŠKA TLAK x pl. tlak
PLNĚNÍ
Lhůta
MPa (roky) */
Nejv. plnění kg/l či MPa nebo % obj.
Zvláštní poţadavky
Doplnit následující poloţky: 2A
3337 CHL. PLYN R 404A
(1),(2),(3),(5)
3,6
10
0,82
3338 CHL. PLYN R 407A
(1),(2),(3),(5)
3,6
10
0,94
3339 CHL. PLYN R 407B
(1),(2),(3),(5)
3,8
10
0,93
3340 CHL. PLYN R 407C
(1),(2),(3),(5)
3,5
10
0,95
Změnit následující poloţky: 2F
15
1965
Plynný UHLOVODÍK, směs, zkapalněná, J.N.
(1),(2),(3),(5)
10 **/
m, n
SMĚS A
(1),(2),(3),(5)
1
10
0,5
SMĚS A01
(1),(2),(3),(5)
1,5
10
0,49
SMĚS A02
(1),(2),(3),(5)
1,5
10
0,48
SMĚS A0
(1),(2),(3),(5)
1,5
10
0,47
SMĚS A1
(1),(2),(3),(5)
2
10
0,46
SMĚS B1
(1),(2),(3),(5)
2,5
10
0,45
Předpis č. 54/1999 Sb., odst. 8a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
33
SMĚS B2
(1),(2),(3),(5)
2,5
10
0,44
SMĚS B
(1),(2),(3),(5)
2,5
10
0,43
SMĚS C
(1),(2),(3),(5)
3
10
0,42
Doplnit následující poloţky: 2F
3354
2TF
3355
INSEKTICID plynný, hořlavý, J.N. INSEKTICID plynný, jedovatý, hořlavý, J.N.“
(1),(2),(3),(5)
10
n
(1),(2),(3),(5)
5
n
Tabulka č. 1: Doplnění nebezpečných látek, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
Za výše uvedenou tabulku byla přidána informace nejvyššího plnění hmotnostně na litr vnitřního objemu látky 1965:
Graf č. 1: Nejvyšší plnění hmotnostně na litr vnitřního objemu pro směsi a plyny číslice 2F identifikačního čísla látky 1965, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
Třída 4.1 Hořlavé tuhé látky. Za látkou číslice 26 se mění poznámka 2: Přípravky isosorbitu 5, čili mononitratu obsahujícím nejméně 30 % netěkavého, nehořlavého flegmatizéru, nepodléhají dohodě ADR. Třída 4.2 Samozápalné látky. Před poloţku 3088 se přidávají nové dvě poloţky, a sice dioxid thiomočovitý a xanthaty. Zároveň se přidává odstavec 3, který konkretizuje látky číslice 1b), jeţ smějí být také baleny do pytlů z vícevrstvého papíru (5M1)
34
a vícevrstvých papírových pytlů odolných proti vodě (5M2). Odstavec 5 upravuje balení látek číslice 1c), které taktéţ mohou být baleny v pytlích z vícevrstvého papíru (5M1). Pro uhlí, aktivované musí být pytle z vícevrstvého papíru uloţeny v hermeticky uzavřených plastových pytlích nebo smršťovacích nebo natahovacích fólií na paletách. Tuhé látky číslice 11, 13, 17 a 20 třídy 4.3, tedy látky, které při styku s vodou vyvíjejí hořlavé plyny, smějí být téţ baleny do kovových IBC podle bodu 3622. Dále se přidává nová látka do třídy 5.1 Látky podporující hoření, a to látka 3356 vyvíječ kyslíku, chemický. Nakládání a testování této látky je také doplněno. Třída 6.1 Jedovaté látky. Na konec odstavce 2 se doplňuje další pododstavec: "Látky, roztoky a směsi, kromě látek a přípravků používaných jako pesticidy, které nesplňují kritéria Direktiv 67/548/EEC nebo 88/379/EEC se změnami a doplňky a proto nejsou klasifikovány jako velmi jedovaté nebo škodlivé podle těchto direktiv, mohou být považovány za látky nespadající do třídy 6.1."16 Pro upřesnění dodávám Council of the European Communities Directive 67/548/EEC z 27. června 1967 o sbliţování zákonů, pravidel a administrativních ustanovení členských států týkajících se třídění, balení a označování nebezpečných látek. Direktiva 88/379 ze 7. června 1988 týkající se třídění, balení a označování nebezpečných přípravků. V novelizaci třídy 6.2 Infekční látky mě nejvíce zaujal nový vloţený odstavec č. 8, který popisuje nakládání s mrtvými zvířaty u nichţ se předpokládá, ţe infekční látky obsahují.
Takováto
zvířata
musí
být
řádně
zabalena,
označena
nápisy
a bezpečnostními značkami a přepravována podle podmínek stanovených příslušným orgánem země původu (např. 90/667/EEC z 27. listopadu 1990)nebo první členské země dohod ADR, které se zásilka dotkne. Třída 8 Ţíravé látky. Látky, které nejsou zařazeny jako ţíravé podle direktiv 67/548/EEC (třídění, balení a označování nebezpečných látek) a 88/379/EEC (třídění, balení a označování nebezpečných přípravků) nebo které nevyvolávají ţíravý účinek na ocel a hliník, se mohou povaţovat za látky nespadající do třídy 8. Současně je upravena poznámka 2d v odstavci 1. Upřesňuje dovolenou dobu pouţívání nádob určených na přepravu 2031 kyseliny dusičné číslice 2b) obsahující více jak 55 % čisté kyseliny či 1790 kyseliny fluorovodíkové číslice 7b) na nejdéle dva roky od data jejich výroby. 16
Předpis č. 54/1999 Sb. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
35
Pokud patří nebezpečné věci přepravované v jedné dopravní jednotce do téţe přepravní kategorie, jejich největší celkové mnoţství na dopravní jednotku bude následující: Přepr.
Látky a předměty
kat.
Nejv. mnoţ. na jednu dopr. jednotku
Třída 1: Číslice 01, 11, 12, 24, 25, 33, 34, 44, 45 a 51 Třída 4.2: Látky přiřazené pod písmeno a) nebo s obalem skupiny I dle Doporučení pro přepravu nebezpečných věcí Třída 4.3: Číslice 1 aţ 3 a 19 aţ 25 0 Třída 6.1: Číslice 1 a 2
0
Třída 6.2: Číslice 1 a 2 Třída 7: Látky bodu 2704, listy 5 aţ 13 Třída 9: Číslice 2b) a 3 Vyprázdněné nevyčištěné obaly, které obsahovaly látky této přepravní kat. Látky a předměty přiřazené pod písmeno a) nebo s obalem skupiny I dle Doporučení pro přepravu nebezpečných věcí, pokud nepatří do přepr. kat- 0, dále i látky a předměty těchto tříd, číslic nebo sk. a písmen: 1 Třída 1: Číslice 1 aţ 101/, 13 aţ 23, 26, 27, 29 a 30 aţ 321/
20
Třída 2: Skupiny T, TC, TO, TF, TOC a TFC Třída 4.1: Číslice 31b) aţ 34b) a 41b) aţ 50b) Třída 5.2: Číslice 1b) aţ 4b) a 11b) aţ 20b) Látky a předměty přiřazené pod písmeno b) nebo s obalem skupiny II dle Doporučení pro přepravu nebezpečných věcí, pokud nepatří do přepr. kat. 0, 1 a 4, dále i látky a předměty těchto tř-, číslic nebo sk. a písm: 2 Třída 1: Číslice 35 aţ 43, 481/ a 50
300
Třída 2: Skupina F Třída 6.1: Látky a předměty přiřazené pod písmeno c) Třída 6.2: Číslice 3 Látky a předměty přiřazené pod písmeno c) nebo s obalem skupiny III dle Doporučení pro přepravu nebezpečných věcí, pokud nepatří 3 do přepr. kat. 2 či 4, dále i látky a předměty těchto tříd, číslic nebo sk. a písm.:
1000
Třída 2: Skupiny A a O Třída 9: Číslice 6 a 7 Třída 1: Číslice 46 a 47 Třída 4.1: Číslice lb) a 2c) Třída 4.2: Číslice lc) 4 Třída 7: Látky bodu 2704, Listy l aţ 4
Bez omezení
Třída 9: Číslice 8c) jakoţ i Vyprázdněné nevyčištěné obaly, které obsahovaly nebezpečné látky, kromě látek uvedených v přepravní kategorii 0
Tabulka č. 2: Největší celkové mnoţství nebezpečných věcí stejné přepravní kategorie na jednu dopravní jednotku, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
36
Abychom pochopili, co se pod pojmem "největší celkové mnoţství na dopravní jednotku" rozumí, uvádím níţe krátkou specifikaci tohoto pojmu: pro předměty je tím myšlena celková (hrubá) hmotnost v kilogramech pro tuhé látky, zkapalněné plyny, zchlazené zkapalněné plyny a pod tlakem rozpuštěné plyny myslíme čistou hmotnost v kilogramech pro kapaliny a stlačené plyny se jedná o jmenovitý vnitřní objem nádoby v litrech Úpravy tohoto zákona se vztahují i na motorová vozidla s vytápěcím systémem s vnitřním spalováním a takováto vozidla musí být vybavena níţe uvedenými náleţitostmi: zakládací klín, jehoţ rozměry odpovídají hmotnosti vozidla a průměru jeho kol nezbytným vybavením v rámci bezpečnostních opatření dle písemných pokynů pro případ nehody. Jedná se zvláště o dva stojací výstraţné prostředky, výstraţnou vestou či oděvem, ruční svítilnou, popř. dodatkovým vybavením uvedeným v pokynech. V dodatcích přílohy B je věnovaná pozornost bezpečnosti, co se manipulace a provozních (ovládacích) prvků týče. Nakládání s nebezpečnými plyny a insekticidy, které mohou být hořlavé či jedovaté, vyţaduje přesně stanovená data, jak s takovými látkami nakládat. Kromě zkušebního tlaku pro nádrţe, byť se jedná o nádrţ s tepelnou izolací či bez ní, hraje důleţitou roli také nejvyšší poměr hmotnostního plnění. Ten je uváděn v kilogramech v poměru na litry. Aktualizace jednotlivých látek v těchto datech je stěţejní a podstatnou součástí všech dodatků. Úprava se mimo plynů a insekticidů týká také oktafluor-2-butenů, oktafluorpropanů, pentafluorethanů,
heptafluorpropanů,
ethylenoxidů,
pentafluorethanů,
ethylenoxidů,
tetrafuorethanů a jiných látek a směsí. Osoby, které s těmito látkami nakládají musí být řádně vyškolené a znalé všech oblastí, terminologie, ochranných pomůcek, jednání v případě nesprávného nakládání s látkami, skladování a jiné manipulace. Níţe uvedená tabulka vymezuje druh látky, nejniţší zkušební tlak pro dané nádrţe spolu s hmotností plnění (kg/l):
37
Číslice
Id.
a
číslo
Pojmenování látky
skupina látky
Nejniţší zk. tlak pro
Nejvyšší
nádrţe
poměr.
s tep.
bez tep.
hmotn.
izolací
izolace
plnění
MPa
bar MPa bar
(kg/l)
Vloţit následující poloţky: 2A
3337 CHLADICÍ PLYN R 404A
2,9 29
3,2 32
0,82
3338 CHLADICÍ PLYN R 407A
2,9 29
3,3 33
0,94
3339 CHLADICÍ PLYN R 407B
3,1 31
3,4 34
0,93
3340 CHLADICÍ PLYN R 407C
2,7 27
3,1 31
0,95
2F
3354 INSEKTICID PLYNNÝ, HOŘLAVÝ, J.N.
Viz bod 211 251 (2) nebo (3)
2TF
3355 INSEKTICID plynný, jedovatý, hořlavý, J.N.
Viz bod 211 251 (2) nebo (3)
Změnit následující poloţky: 2A
2422 OKTAFLUOR-2-BUTEN (chl. plyn R 1318)
1 10
1 10
1,34
2424 OKTAFLUORPROPAN (chl. plyn R 218)
2,1 21
2,3 23
1,07
3220 PENTAFLOURETHAN (chl. plyn R 125)
3,1
3,4
3
0,95
3296 HEPTAFLUORPROPAN (chl. plyn R 227)
1,4 14
1,6 16
1,2
2,4 24
2,6 26
1,02
1,5 15
1,7 17
1,03
2200 PROPADIEN, INHIBITOVANÝ
1,8 18
2 20
0,5
2453 ETHYLFLUORID (CHLADICÍ PLYN R 161)
2,1 21
2,5 25
0,57
3153 PERFLUORMETHYLVINYLETHER
1,4 14
1,5 15
1,14
3252 DIFLUORMETHAN (CHLADICÍ PLYN R 32)
3,9 39
4,3 43
0,78
1 10
1 10
0,5
SMĚS A01
1,2 12
1,4 14
0,49
SMĚS A02
1,2 12
1,4 14
0,48
SMĚS A0
1,2 12
1,4 14
0,47
SMĚS A1
1,6 16
1,8 18
0,46
SMĚS B1
2 20
2,3 23
0,45
SMĚS B2
2 20
2,3 23
0,44
SMĚS B
2 20
2,3 23
0,43
SMĚS C
2,5 25
2,7 27
0,42
3298 3299 2F
ETHYLENOXID A PENTAFLUORETHAN, SMĚS s nejvýše 1,9 % ethylenoxidu ETHYLENOXID A TETRAFLUORETHAN, SMĚS s nejvýše 5,6 % ethylenoxidu
3
1965 plynný UHLOVODÍK, směs, zkapalněná, J.N. SMĚS A
Jiné směsi
Viz bod 211 251 (2) nebo (3)
Tabulka č. 3: Nejniţší zkušební tlak pro nádrţe s tepelnou izolací či bez ní v souladu s nejvyšší poměrovou hmotností plnění, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
38
Posledním doplněním této vyhlášky bylo vloţení identifikačních čísel látek s jejich pojmenováním, identifikačními čísly nebezpečnosti, a dalšími zařazeními. Vzhledem k velikosti tabulky uvádím příklad prvních pěti látek: Ident. číslo látky (dolní
Pojmenování látky (a)
část) (b)
Ident. číslo nebezpečnosti (horní část) (c)
Bezpečnostní
Třída a číslice
značky vzor č. (d)
vyjmenování látek (e)
1565 Kyanid barnatý
66
6.1 6.1 41 a
1575 Kyanid vápenatý
66
6.1 6.1 41 a
26
6.1 2 2T
26
6.1 2 2T
66
6.1 6.1 41 a
1581 1582 1626
Chlorpikrin a mehylbromid. směs Chlorpikrin a mehylchlorid. směs Kyanid draselnortuťnatý
Tabulka č. 4: Aktualizace identifikace nebezpečných látek, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
4 Shrnutí výsledků a diskuze V této kapitole bych chtěla shrnout všechna fakta k novelizacím, kterými jsem se zabývala. Některé novely přímo nesouvisí s mezinárodní přepravou, coţ představuje také částečný cíl této práce. Hlavním aspektem je zjištění dopadu na smluvní strany mezinárodní dopravy. Pokud změna či úprava zákona nebo jeho části nepředstavuje dopad na mezinárodní přepravu, je toto zjištění informativního charakteru, coţ je také pozitivum. U všech novel uvádím výsledný pohled na jejich dopad, ergo zda se jedná o pozitivum či negativum. V některých případech můţe být novela pozitivní pro jednu smluvní stranu a negativní pro druhou. U negativ se snaţím doplnit moţná řešení či úpravy.
39
4.1 Novelizace nesouvisející s mezinárodní přepravou Jak jsem jiţ komentovala v kapitole 3, Nařízení Evropského parlamentu a rady č. 593/2008 v porovnání s Římskou úmluvou neobsahuje podstatné rozdíly. Strany si zvolí, jakým právem se budou řídit, případně je vztah řízen obecně právem související země. Ke stejnému výsledku jsem dospěla při analýze novelizace předpisu č. 97/1963 Sb., ergo předpisu 158/1969 Sb., kde zákon zaznamenal změnu pouze v právní účinnosti státního notářství, a to v konkretizaci rozhodnutí nejvyššího soudu. Specifikace se týká faktu, ţe rozhodnutí vykoná hlavní soud Československé socialistické republiky. V dalších paragrafech se opět pouze upravují či nahrazují slova "Nejvyšší soud" za "Nejvyšší soud Československé socialistické republiky, apod." Zmínit mohu dále doplnění zákona č. 234/1992 Sb., o rodině. Dodatek k manţelství, kdy si mohou snoubenci vybrat konání svatebního obřadu v kostele či na úřadě, chápu jako demokratický a rozumný krok, čili pozitivum nepřímé tématice mezinárodní přepravy. Zaujalo mne vypuštění § 38 odst. 4 zákona č. 21/1992 Sb., o bankách, kdy má banka povinnost oznámit i bez souhlasu klienta na písemné vyţádání orgánu sociálního zabezpečení identifikační údaje o svém klientovi, který účtem disponuje, v případě řízení o odvrácení dávky připsané na účet tohoto klienta po dni, za který náleţela výplata poslední dávky zemřelého oprávněného, včetně jejího vymáhání. Banka nese i povinnost po úmrtí klienta sdělit tyto údaje na písemné vyţádání Úřadu práce. Tento paragraf obsahoval pozitiva z právnického pohledu, nicméně negativa ze sociálního hlediska. Podle mého názoru by se mělo původní znění týkat pouze klientů, kteří nemají jiţ ţádné ţijící rodinné příslušníky či právní zástupce, pak by se nemusel paragraf vypouštět vůbec, pouze upravit o tuto skutečnost. V případě, ţe klient nemá ţádné rodinné vazby či právního zástupce, souhlasím s celkovým vypuštěním tohoto paragrafu. V opačném případě chápu původní znění jako neúplné. Pozitivní či progresivní je zrušení zákona č. 95/1963 Sb., o státním notářství a o řízení před státním notářstvím (notářský řád), ve znění pozdějších předpisů. Po Sametové revoluci bylo nezbytností změnit celý právní řád. Zároveň "odstátnění notářství" respektuje základní
40
principy, kdy má občan dovoleno činnosti, které nejsou zákonem zakázány a státní orgán disponuje právem, které je mu zákonem přiznáno. Konkretizaci zákona 125/2002 Sb. povaţuji také za nezbytnou. Jedná se zvláště o právo spojené s platebním stykem, jeţ přesně vymezuje, jakým právním řádem se mají zainteresované osoby řídit. Zároveň je § 11 nutností v rámci vstupu České republiky do Evropské unie a v platnost centrální banky některého z členských států Evropské unie nebo z Evropské centrální banky. Práva všech osob jsou po akceptaci zaznamenána na účtu nebo v rejstříku. Ode dne vstupu smlouvy o přijetí České republiky k Evropské unii se řídí práva ze zajištění právním řádem státu, kde je veden účet nebo obdobná evidence. Tato unifikace zjednodušuje platební komunikaci ve všech státech Unie. V předpise č. 257/2004 Sb. je kromě přibliţně třiceti dalších úprav zajímavá korekce, co se Komise pro cenné papíry týče. Všechny osoby, které této komisi podléhají jsou povinny poskytnout potřebnou součinnost. Zde vidím velký progres v rámci odbourání zdrţování zákonné lhůty a koncentraci všech osob na dodrţování zákona. Co mi nicméně připadá velmi direktivní a srovnatelné s řízenou ekonomikou, je změna zákona o bankách, zvláště vloţení dvou nových odstavců 3 a 4. Česká republika musí poţádat v případě vydání licence o stanovisko orgán dohledu členského státu Evropské unie (v případě ovládání zahraniční bankou). I navzdory faktu, ţe se tím zvyšují nároky kladené na bezpečnost (licenci nedostane kaţdý bez řádného potvrzení), určitá forma nadvlády je zde evidentní. Velmi pohodlné bylo přidání odstavce 5 do § 34, kde je Ministerstvo oprávněno stanovovat termíny a rozsah platebního reţimu výdajů státního rozpočtu. Dokonce můţe povolovat jeho výjimky. Stručně řečeno můţe s výdaji státního rozpočtu disponovat dle potřeby. Z hlediska dnešního častého korupčního vystupování politických funkcionářů bych se tímto odstavcem podrobněji zabývala. U novelizace zákona č. 513/1991 Sb., ergo předpisu č. 152/2010 mě nejvíce zaujal § 55. Podle tohoto ustanovení se v případě realizace nekalé soutěţe čili porušení jejího zákazu bere smlouva či její část od začátku jako neplatná. Chápu to jako reakci na časté porušování tohoto zákazu tuzemskými podnikateli. Jak jsem jiţ uváděla v části popisu obsahu Obchodního zákoníku, podnikáním chceme docílit zisku. Pokud klamavou reklamou či dalšími formami nekalé soutěţe získá daná osoba větší zisk, poté se zaručí, ţe všechny zakázané praktiky 41
odstraní a přesto část zisku náleţí této osobě, která tento fakt vědomě prováděla, je to z praktického pohledu tzv. "díra v zákoně." § 55 zřetelně konkretizuje neplatnost celé smlouvy jiţ od jejího vzniku v případě jakýchkoli výskytů nekalé soutěţe či její částí. Tento krok beru jako pozitivní z hlediska sníţení procenta pokusů o nalezení výše zmíněné "díry v zákoně." Vloţením nového § 33a v předpise č. 409/2010 Sb., o bankách a zavedení nucené správy banky, se zároveň musí brát na zřetel zákon upravující finanční zajištění, který jsem v předchozí kapitole nekonkretizovala. Jedná se o zákon č. 408/2010 Sb., o finančním zajištění. Účelem takového zajištění je zabezpečit pohledávku finančního charakteru v případě prodlení jejího plnění. Z praktického hlediska se jedná o zástavní právo k finančnímu kolaterálu nebo k jeho převodu ve prospěch věřitele čili příjemce. Kolaterálem myslíme jakékoliv peněţní prostředky nebo jiná finanční aktiva (např. akcie nebo dluhopisy). § 33a tímto zaručuje věřitelům, resp. příjemcům finanční pohledávky, ţe v případě zavedení nucené správy banky nemá tato nucená správa jakýkoliv vliv na zmíněnou pohledávku, pokud bylo finanční zajištění uzavřeno v den zavedení nucené správy či dříve. Tento paragraf s sebou tedy nese jak doplnění právní korektnosti tak sociální aspekt k příjemcům pohledávky. Mimo finančního zajištění nemá zavedení nucené správy vliv na závěrečné vyrovnání, kterým se zabývá zákon č. 256/2004 Sb. ve znění zákona 409/2010 Sb., konkrétně § 193. Závěrečné vyrovnání představuje ujednání smlouvy dle českého či zahraničního práva, vztahující se k pohledávkám smluvních stran a k pohledávkám vyplývajícím z finančního zajištění. Opět musí být závěrečné vyrovnání uzavřeno před zavedením nucené správy. Nucená správa představuje právní institut, jehoţ prostřednictvím můţe být vynucováno dodrţování práva zejména obchodních společností s veřejně důleţitým předmětem podnikání v případě porušování zákonem stanovené povinnosti. Zároveň je zajištěno nepřetrţité pokračování jejich provozu. Velmi obdobné doplnění představuje nový § 59a, který se taktéţ zabývá právy a povinnostmi vyplývajícími z finančního zajištění v souladu s exekučním řízením. Pro takovouto situaci platí stejné podmínky jako v § 33. Pokud bylo finanční zajištění uzavřeno v den zavedení exekučního řízení nebo dříve, nemá takové řízení na finanční zajištění ţádný vliv. Znovu přináší větší jistotu pro věřitele. Kromě přidaných paragrafů a odstavců byly některé zrušeny, např. ve znění zákona č. 377/2005 Sb. se v předpise č. 42/1994 Sb., o penzijním připojištění zrušuje odstavec 3 42
včetně poznámek pod čarou v § 43. Zrušení tohoto odstavce má zcela opačný význam, čili práva a povinnosti vyplývající z finančního zajištění nebo z provedení závěrečného vyrovnání nejsou dotčena. Zrušen byl také odstavec č. 3 v § 28 předpisu č. 87/1995 Sb., o spořitelnách a úvěrních druţstvech. Zrušení tohoto paragrafu mě celkem překvapilo. Obsah se týkal dalších moţných práv Úřadu v případě jednání druţstevní záloţny či jejího orgánu vedoucí k poškození zájmů členů této záloţny. Jednalo se o zrušení rozhodnutí záloţny či jejího orgánu, omezení či zákaz některých činností záloţny aţ na 60 dnů nebo uvalení nucené správy aţ na dobu 6 měsíců. Tyto postihy se mi jeví zcela korektní. Ačkoliv si můţe Úřad dle odstavců 1 a 2 téhoţ paragrafu vyţádat v případě takového jednání nápravu nedostatků či uloţit pokutu, odvolat člena záloţny nebo dokonce odvolat celý volený orgán druţstevní záloţny, další kontrolu neberu rozhodně jako zbytečný krok či důvod ke zrušení odstavce 3. Tyto instituce mají striktně předepsaný základní kapitál, případně jeho pojištění, čili důsledná kontrola Úřadu je předpokládaná. Pokud se na to podíváme ze strany druţstevní záloţny, tak v případě porušení jednání vedoucí k poškození zájmů ji hrozí při nejhorší kombinaci pokuta do výše 1000000 Kč nebo odvolání orgánu záloţny. Pro tuto instituci je to rozhodně mírný trest, který umoţňuje druţstvu či záloţně "volnější pohyb" na finančním trhu. Zrušení odstavce 3 beru tudíţ jako negativní krok. V zákoně č. 409/2010 Sb. byla za část desátou vložena nová část jedenáctá, která se konkrétně zabývá závěrečným vyrovnáním. Jedná se o § 193. Upřesnění se týká informací, jakým způsobem závěrečné vyrovnání doloţit, tj. písemnou formou či záznamem, který umoţňuje reprodukci v nezměněné podobě. Zároveň konkretizuje, ţe se toto ujednání vztahuje na pohledávky smluvních stran, které můţe být zajištěno finančním zajištěním dle zákona o finančním zajištěním nebo na pohledávky dle zahraniční právní úpravy. Dle tohoto ujednání dochází k zániku a nahrazení závazků v případě realizace stanovené skutečnosti. Závěrečné vyrovnání musí obsahovat způsob ocenění pohledávek, okamţik provedení ocenění, způsob plnění a doba plnění výsledné jediné pohledávky. Samozřejmě nesmí být v rozporu se zvyklostmi na příslušném finančním trhu. Jak jsem jiţ zmiňovala, jakékoliv rozhodnutí či úkon soudu nebo správního orgánu dotýkající se práv třetích osob nemá vliv na závěrečné vyrovnání, bylo-li uzavřeno před přijetím takového rozhodnutí či úkonu. To nicméně neplatí pro úkony spojené se zahájením insolvenčního řízení, vstupem do likvidace či zavedení nucené správy. 43
4.2 Novelizace související přímo či nepřímo s mezinárodní přepravou První nalezenou novelizací vyhlášky č. 133/1964 Sb., o silničním přepravním řádu byla vyhláška č. 122/1979 Sb. Ačkoliv je více jak 30 let stará, některé novelizace jsou stále platné a některé byly v daném roce nezbytné. Nejvíce mě zaujal § 4 o dopravě osob silničními vozidly určenými pro nákladní dopravu. V dnešní době by kaţdý řidič vozidla slouţícímu k nákladní dopravě obdrţel vysokou pokutu nebo by mu dokonce hrozil trest odnětí svobody, pokud by se nejednalo o druh armádní přepravy. Před 30 lety tomu bylo jinak a novelu k této problematice povaţuji za korektní a nezbytnou. Přeprava osob na nákladních vozidlech byla povolena, nicméně měla své opodstatněné omezení např. v níţe uvedených bodech: platil zákaz dopravy osob v loţném prostoru sklápěcího vozidla, přívěsu bez vyklápěcí korby pevně zajištěnou svorníky nebo v loţném prostoru jednonápravového nákladního přívěsu při přepravě více jak šesti osob v nákladním vozidle muselo být toto vozidlo vybaveno sedadly s opěradlem, které bylo k vozidlu připevněné stěny vozidla musely být dostatečně vysoké, aby osoby za jízdy nevypadly převoz více jak šesti osob v takovémto vozidle nebylo moţné bez povolení o technické způsobilosti, které nesmělo být starší neţ 6 měsíců výjimku výše zmíněných bodů představovala skutečnost ţivelné pohromy Nová právní úprava provádí jen dílčí změny: práva cestujícího vůči dopravci neprekludují, ale promlčují se povinnost dopravců provozující veřejnou dopravu nahradit škodu nebo jinou újmu mohou přepravními řády omezit jen ve zvlášť odůvodněných případech, kdy potřeba takového omezení pro vnitrostátní přepravu nezbytně vyplývá ze zásad platných pro mezinárodní přepravu omezení povinnosti dopravce k náhradě újmy v přepravních řádech se nevztahují na případy újmy způsobené na zdraví nebo způsobené úmyslně nebo z hrubé nedbalosti 44
§ 5 téhoţ zákona specifikoval soudobé formy nebezpečných látek k přepravě a jejich rozdělení do jednotlivých tříd nebezpečnosti. Samozřejmě za posledních 30 let přibylo velké mnoţství nebezpečných látek k přepravě i obecně. V roce 1979 to byly následující: výbušné látky a předměty, předměty plněné výbušnými látkami, zapalovací a ohňostrojová tělesa a podobné předměty, stlačené, zkapalněné nebo pod tlakem rozpuštěné plyny, hořlavé kapaliny, hořlavé tuhé látky, samozápalné látky, látky, které při styku s vodou vyvíjejí zápalné plyny, látky působící vznětlivě, organické peroxidy, jedovaté látky, látky vzbuzující odpor nebo látky způsobilé vyvolat nákazu, radioaktivní látky, ţíravé látky. Při přepravě nebezpečných věcí vznikají povinnosti odesílatele předat písemné pokyny pro případy nehody (§ 7). Provozovatel dopravy je pro změnu povinen tyto pokyny oznámit osádce vozidla k odbornému pouţití. Pokyny obsahovaly označení nebezpečných věcí, druh nebezpečí, pohotové prostředky první pomoci, pohotové prostředky pro případ poţáru, poškození obalu, ohroţení čistoty a nezávadnosti vod, osobní ochranné pomůcky, aj. Ţádost o povolení k mezinárodní silniční dopravě musí být podána písemně a musí obsahovat náleţitosti uvedené v § 29: název a sídlo ţadatele, účel a druh dopravy, počet přepravních výkonů, výchozí a cílové místo dopravy, počet a druh vozidel, doklady o odborné způsobilosti ţadatele k předloţení orgánu státní správy, ţádost o povolení provozování silniční dopravy pro cizí potřeby, údaj o oprávněnosti ţadatele k provozování tohoto druhu dopravy na podkladě dřívějšího povolení či na základě zákona. Pokuta hrazená dopravci za nesplnění podmínek (odmítnutí odevzdání zásilky, aj.) činila před rokem 1982 500 Kčs. Upravoval to § 59 odst. 7 ve vyhlášce 74/1981 Sb. Ve srovnání s dnešními cenami a pokutami je částka velmi podprůměrná. Nicméně výplata před Sametovou revolucí byla v průměru 1100-2500 Kčs, čili 500 Kčs v této době nebyla částka malá, čili úměrná pochybení dopravce. Zákon č. 61/2000 Sb., o námořní plavbě jsem si v souladu s vyhláškou č. 160/1956 Sb. vybrala z toho důvodu, ţe právě tento zákon obsahuje spoustu aspektů, co se úprav týče. Všechny níţe uvedené úpravy a specifikace nesou kladný dopad na všechny smluvní strany. Nové úpravy se týkaly i specifikací námořního rejstříku. Ten představuje veřejný seznam, do kterého jsou zapisovány údaje o námořních plavidlech, o vlastnících a provozovatelích těchto plavidel. Aby bylo jakékoliv námořní pravidlo zapsané do námořního rejstříku, musí o tomto 45
rozhodnout Úřad o zápisu námořního plavidla. Po zápisu vzniká plavidlu právo plout pod státní vlajkou České republiky. Rejstřík rozděluje odděleně evidenci lodí, jachet a rozestavěných lodí a kaţdý do něj můţe nahlíţet či si z něho pořizovat výpisy a opisy. Za vedení rejstříku a úkoly s tímto spojené se platí správní poplatek. Do rejstříku se zapisují následující údaje: jméno námořního plavidla identifikační číslo lodě přidělené Mezinárodní námořní organizací či číslo trupu námořní jachty přidělené výrobcem účel plavidla volací značka, případně rádiové identifikační označení dle právního předpisu vlastník plavidla, kde se u fyzické osoby myslí jméno, příjmení, datum narození a místo trvalého pobytu nebo u právnické osoby obchodní jméno, sídlo, právní forma, aj. či provozovatel plavidla, pokud se jedná o odlišný subjekt základní technické údaje o plavidlu zástavní a zadrţovací práva, popř. další skutečnosti, které omezují nakládání s daným plavidlem souběţná registrace lodě datum provedení zápisu do rejstříku s podpisem zapisovatele Důleţitou podmínkou provozování námořního pravidla tvoří bezúhonnost provozovatele takového plavidla, jeţ popisuje § 10. Za bezúhonného se v tomto případě povaţuje ten, kdo nebyl pravomocně odsouzen pro jakýkoliv trestný čin, jehoţ skutková podstata souvisí s námořní plavbou. Technická způsobilost lodi k plavbě znamená, ţe byla loď projektována, postavena a je udrţována v souladu s poţadavky námořní úmluvy a předpisů uznané klasifikační společnosti. Tento aspekt zahrnuje i Mezinárodní osvědčení, jeţ jsou: osvědčení o bezpečné konstrukci lodi dle Mezinárodní úmluvy SOLAS osvědčení o záchranném vybavení dle téţe úmluvy osvědčení o rádiovém vybavení (také SOLAS) osvědčení o výjimce z technických poţadavků dle úmluvy SOLAS osvědčení o řízení bezpečnosti dle SOLAS
46
osvědčení o bezpečnosti lodi z hlediska prevence před ropným znečištěním dle Mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (Mezinárodní úmluva MARPOL) osvědčení bezpečnosti z hlediska zabránění před znečištěním tekutými škodlivými látkami (MARPOL) obdobné osvědčení co se odpadních vod týče (MARPOL) osvědčení o nákladové značce dle Mezinárodní úmluvy Load Line osvědčení o výjimce dle stejné úmluvy další mezinárodní osvědčení, která stanoví námořní úmluvy Pouze za těchto předpokladů vystaví Úřad osvědčení o bezpečnosti lodi. Námořní úmluvy stanoví, jaká osvědčení jsou pro jednotlivé druhy lodí vyţadovaná. Mezinárodní osvědčení jsou platná 5 let od jejich vydání. Provozovatel lodě musí zabezpečit následující listinné doklady při provozování námořní plavby: rejstříkový list osvědčení o bezpečném obsazení lodě posádkou povolení od lodní stanice mezinárodní výměrný list osvědčení o klasifikační třídě mezinárodní osvědčení deratizační osvědčení lodní deník (veřejná listina) strojní deník (veřejná listina) manévrový deník rádiový deník (veřejná listina) radarový deník kniha záznamů o manipulacích s ropnými látkami kniha odpadků kniha nalodění (veřejná listina) technická dokumentace lodě 47
doklad o pojištění odpovědnosti za škody z provozu lodě Všechny tyto doklady musí být schváleny Úřadem před prvním zápisem do nich. Toto slouţí pro účel pravosti a úplnosti. Knihy se po třech letech archivují v archivu Úřadu. Posádku lodi tvoří fyzické osoby zapsané v knize nalodění a slouţí k zajištění bezpečného provozu lodě. Velitel lodě je označován jako kapitán, který má z hlediska subordinace pod sebou důstojníky a lodní muţstvo, jeţ je tvořeno členy stráţní sluţby a pomocným personálem. Důstojníci jsou rozděleni na prvního palubního důstojníka, palubního důstojníka stráţní sluţby, prvního a druhého strojního důstojníka, strojního důstojníka stráţní sluţby, radiodůstojníka a elektrodůstojníka. Provozovatel lodě má krom zajištění listinných dokladů zabezpečit, aby velitelem lodě byl občan České republiky či státu Evropské unie, který má dostatečné znalosti českého jazyka. Tento aspekt můţe být prokázán dokladem o ukončení základního, středního, vyššího či vysokoškolského vzdělání v českém jazyce nebo sloţením zkoušky u Úřadu. Úpravy a doplnění Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) představují můj druhý cílový zdroj informací, co se mezinárodní přepravy a dopadu na jednotlivé smluvní strany týče. Předpis č. 547/1999 Sb. obsahuje spoustu úprav či doplnění této dohody. Jeden z největších přínosů této vyhlášky je odstavec 8a, který obsahuje doplnění o zařazení směsi nebo roztoku do nebezpečných látek. Toto doplnění je pozitivní z hlediska administrativy a časové úspory v rámci povolení od zákonných orgánů. Pokud není jedna či více látek nebezpečné, nepodléhají ustanovením dohody ADR v případě, ţe charakteristiky nebezpečnosti nesplňují daná kritéria. Tato úprava je zjednodušením pro všechny smluvní strany. Odstavec 15 konkretizuje školení pracovníků, kteří se na přepravním procesu podílejí. Takovéto školení je individuálně zaměřené na jednotlivé pracovníky dle povahy jejich odpovědnosti. Opět výborná a prospěšná změna pro všechny smluvní strany. Bylo zřejmé, ţe v případě obecného školení všech pracovníků ve všech oborech a oblastech nebyl dopad znalostí tak signifikantní, resp. pracovníci si od kaţdého typu školení odnesli pouze část znalostí. Bylo tedy správným rozhodnutím individualizovat jednotlivá školení a tím danému pracovníkovi vštípit přesně ty informace, které jsou pro jeho práci a odpovědnost nejstěţejnější. Z etického a odborného hlediska představuje tento odstavec velký přínos. 48
V číslici 2A před identifikační číslo látky 1078 byly zařazeny chladící plyny R404, R407, R407B, R407C. Z pohledu laika se jedná pouze o označení plynů. Nicméně po studii těchto plynů z dostupných informací jsem zjistila, ţe je velmi důleţité aktualizovat nové látky či látky, které představují stejnou skupinu látek patřící do daného zařazení ve všech listinách, které se těmito látkami zaobírají. Z pohledu bezpečnosti se jedná o chladící plyny, které jsou pod tlakem a mohou tedy při zahřívání vybuchnout. Zároveň mají nepříznivé fyzikálněchemické účinky na zdraví a ţivotní prostředí. Tyto aktualizace či doplnění zákona jsou z mého pohledu velmi přínosné, v některých případech i nezbytné. Novelizace obsahuje další látky, které se přidávají do daných skupin a podskupin podobným způsobem a ze stejných nebo podobných důvodů. Nebudu tedy jejich doplnění dále odůvodňovat. V předchozí kapitole jsou uvedeny v přehledných tabulkách. Velikost a rozsah tabulek v jejich plném znění jsem uvedla právě z toho důvodu, aby bylo zřejmé, kolika látek a měrných hodnot se novela zákona týká. Kromě látek či směsí samotných se konkretizují i obalové materiály, taktéţ uvedené v předchozí kapitole. Bezpečnost je tedy jedním z hlavních aspektů této novelizace a je zcela relevantní. Stejně jako určení nebezpečnosti látek při přepravě a jejich vyloučení jako nespadající do nebezpečných látek je upravena třída 6.1 Jedovaté látky. Na konci 2. odstavce se doplňuje pododstavec, který konkretizuje jedovatost či škodlivost dle nových kritérií direktiv 67/548/ECC nebo 88/379/EEC. Ze stejného pohledu v tomto doplnění vidím stejný přínos pro všechny smluvní strany z hlediska úspory času a nadbytečné administrativy. Novelizace třídy 6.2 Infekční látky byla zajímavá, jak jsem jiţ popisovala, novým odstavcem 8, ergo nakládání s mrtvými zvířaty. Úprava velmi striktně nařizuje nakládání s mrtvými zvířaty, u nichţ jsou předpokládány infekční látky. Souhlasím s novelizací v rámci bezpečnosti a ochrany zdraví. Potřeba správných obalových materiálů, označení bezpečnostními značkami a nápisy je u přepravy této povahy nezbytností. Přeprava samotná má předepsané postupy a podmínky dle EEC či první členské země dohod ADR, kterých se daná zásilka týká. Ţíravé látky, ergo třída 8 podléhají taktéţ této novele zákona, a to obdobně jako v případě látek jedovatých, coţ představuje úsporu času i administrativní práce. Doplnila bych nicméně informaci z poznámky 2d v odstavci 1, kde je upřesněna doba uţívání nádob určených na přepravu 2031 kyseliny dusičné číslice 2b, jeţ obsahuje více jak 55 % čisté kyseliny nebo 1790 kyseliny fluorovodíkové číslice 7b. Tato úprava se dala předpokládat z důvodu nebezpečnosti těchto látek. Dovolená doba uţívání je omezena na dva roky od data výroby. 49
Tento krok je přínosem z hlediska bezpečnosti při přepravě nebezpečných látek a zároveň představuje negativum z hlediska navýšení nákladů odesílatele či výrobce z důvodu častějšího nákupu či pronájmu těchto nádob. Bezpečnost samozřejmě hraje stěţejní roli, proto beru tuto novelu jako přínos pro mezinárodní dopravu. V předchozí kapitole bylo specifikováno největší celkové mnoţství nebezpečných věcí v jedné dopravní jednotce. Pokud stanovily tato data oprávněné osoby, které jsou znalé nebezpečných látek a předmětů, je novela plusem z pohledu bezpečnosti a standardizace přepravy nebezpečných látek. Stejně progresivní je upřesnění manipulace a provozních prvků v dodatcích přílohy B, čili vymezení druhu látky, nejniţší zkušební tlak pro nádrţe spolu s hmotností plnění (kg/l), taktéţ uvedeno v předchozí kapitole. Jednou z posledních úprav je doplnění identifikačních čísel látek s jejich pojmenováním, identifikačními čísly, označením bezpečnostními značkami, aj. Opět se jeví tato specifikace jako zdroj uţitečných informací pro všechny smluvní strany. Chtěla bych jen doplnit: "Pouze za podmínky, ţe byla data zpracována svědomitě, odpovědně a osobami, které jsou pro tyto specifikace oprávněně a odborně zvoleny."
50
Závěr Cílem této bakalářské práce bylo uvést a zhodnotit dopad novelizací zákonů týkající se mezinárodní přepravy na jednotlivé smluvní strany spolu s charakteristikou jednotlivých změn a návrhem či opatřením v případě, ţe se jedná o změny neúplné či negativní z mého pohledu. Zvolila jsem si postup seznámení se základními pojmy, tedy definice a charakteristika těchto pojmů. Zaměřila jsem se zvláště na úmluvu CMR, dohodu ADR, rozsah a druhy pojištění přepravy, práva a povinnosti účastníků mezinárodní přepravy. Na základě analýzy dat, které jsem čerpala zejména z informací dosaţitelných na internetových stránkách a z uvedené literatury, mohu dopad novel zákonů posoudit. Nejvíce změn se týká úprav a doplnění původního znění pouhým nahrazením původních slov za slova nahrazující vţdy k roku dané novelizace. Tyto změny nehrají z hlediska smluvních stran ţádnou signifikantní roli. Dále jsem analyzovala úpravy a novely zákonů, které s mezinárodní přepravou přímo nebo zcela nesouvisí, byť jsou součástí zákonů upravující problematiku mezinárodní přepravy. Současně jsem nalezla velké mnoţství pozitivních i negativních doplnění či úprav zákonů, které svou úlohu v rámci mezinárodní přepravy mají. Zvláště úprava zákona Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) obsahuje důleţité aspekty v rámci zvýšení bezpečnosti při přepravě nebezpečných věcí, konkretizace nebezpečných látek, které v některých případech znamenají úsporu času z hlediska jednání se zákonnými orgány a administrativy. Zároveň jsem se hlouběji zabývala problematikou námořní dopravy, kde se novelizace zaměřují na zabránění podvodných činností, bezpečností a náleţitostmi technického stavu daného plavidla či povinných listinných údajů spolu s povinnostmi jednotlivých osob figurujících v tomto druhu přepravy. V poslední kapitole jednotlivé novely zákonů hodnotím jako přínosné, méně přínosné, kde současně navrhuji úpravy zákonů z různých hledisek, byť kladných či záporných; a novelizace nepřínosné, u nichţ jejich negativní aspekty analyzuji, popisuji, vysvětluji a navrhuji případná opatření.
Téma této bakalářské práce se mi zdálo velmi zajímavé. Zároveň mě přimělo ke studii velkého mnoţství zákonů a vyhlášek. Informace z této práce mi velice pomohly se orientovat v dané problematice a v jejích úpravách a doplnění, zvláště pak v legislativě upravující mezinárodní přepravu.
Seznam použité literatury CEMPÍREK, V., KAMPF, R. Nebezpečné zboţí v logistických systémech. Institut Jana Pernera, Pardubice 2004. ISBN 80-86530-22-1 HÁJEK, S. Základní průvodce přepravou nebezpečných věcí po ţeleznici. Olomouc: JERID, spol. s r.o., 2003 HÁJEK, S. Zápis nebezpečných věcí z průvodních listin. Bulletin nákladní přepravy Českých drah, 2003, roč. 4, č. 2, s. 10-11 HORKÝ, J. Jak se orientovat v restrukturalizované dohodě ADR. Bezpečnost a hygiena práce, 2002, č. 7, s. 13-17 MILETÍN, J. Přeprava nebezpečných věcí podle ADR 2003. Praha: M Konzult s.r.o., 2004 Problematika silniční přepravy nebezpečných věcí. Brno: Centrum dopravního výzkumu, 2003 Sdělení Ministerstva zahraničních věcí č. 46/2003 Sb.m.s. Řád pro mezinárodní ţelezniční přepravu nebezpečných věcí Předpis č. 11/1975 Sb., Čl. 42 písm. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11 Předpis č. 11/1975 Sb., Protokol o podepsání písm. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11 Předpis č. 11/1975 Sb., Čl. 34. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11 Předpis č. 11/1975 Sb., Čl. 22 písm. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1975-11 Předpis č. 99/1963 Sb., § 101 odst. 3. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/196399#cast3 Předpis č. 99/1963 Sb., § 101 odst. 3. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/196399#cast3 Předpis č. 99/1963 Sb., § 149 odst. 1. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/196399#cast3 Předpis č. 158/1969 Sb., Čl. II, Ustanovení § 10 odst. 1, první věta za středníkem. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1969-158 Právní předpisy ČR, doplnění zákona č. 94/1963 Sb., §3. Dostupný z: http://spcp.prf.cuni.cz/lex/zakony.htm Předpis č. 125/2002 Sb., § 11a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2002-125 Předpis č. 257/2004 Sb., § 8. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2004-257#cast4
Předpis č. 257/2004 Sb., § 34, odst. 5. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2004257#cast4 Předpis č. 409/2010 Sb., § 33a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2010-409 Předpis č. 409/2010 Sb., § 59a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/2010-409 Předpis č. 54/1999 Sb., odst. 8a. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54 Předpis č. 54/1999 Sb. Dostupný z: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54
Seznam použitých zkratek a příloh Tabulka č. 1: Doplnění nebezpečných látek, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54 Tabulka č. 2: Největší celkové mnoţství nebezpečných věcí stejné přepravní kategorie na jednu dopravní jednotku, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54 Tabulka č. 3: Nejniţší zkušební tlak pro nádrţe s tepelnou izolací či bez ní v souladu s nejvyšší poměrovou hmotností plnění, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54 Tabulka č. 4: Aktualizace identifikace nebezpečných látek, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54 Graf č. 1: Nejvyšší plnění hmotnostně na litr vnitřního objemu pro směsi a plyny číslice 2F identifikačního čísla látky 1965, zdroj: http://www.zakonyprolidi.cz/cs/1999-54 Příloha č. 1: Rozsudek jménem republiky