mastr_04_07
31.8.2007
12:46
Stránka 274
K historii otáãivého hledi‰tû v zámecké zahradû v âeském Krumlovû Pavel SLAVKO
2
Fotografie pocházejí z archivu pana Joana Brehmse a z fotografického archivu zámku âesk˘ Krumlov. Autofii fotografií jsou uvedeni pouze u obr. 11 (Vladimír Hyhlík), 13 (Josef Prokopec), 14, 16 (V. Kronbauer). Obr. 1. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zámecká zahrada, fotografie z roku 1914 zachycuje stav zahradní vegetace na dne‰ním místû otáãivého hledi‰tû. Obr. 2. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, souãasná konstrukce otáãivého hledi‰tû v prostoru pfied letohrádkem Bellarie. Obr. 3–6. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zámecká zahrada, fotografie z let 1900 (obr. 3), 1907 (obr. 4), 1912 (obr. 5) a 1956 (obr. 6).
■ Poznámky 1 Karel HIEKE: âeské zámecké parky a jejich dfieviny, Pra-
1
ha 1984, s. 61; Wilfried ROGASCH: Schlosser, Garten in Böhmen und Mahren, Koln 2001, s. 107; Marie PAVLÁTO-
Otáãivé hledi‰tû v zámecké zahradû je fenomén, kter˘ jiÏ po generaci vzbuzuje sváry mezi divadelní
rysného celku s jednotliv˘mi ãástmi zahrady a kfií-
VÁ, Marek EHRLICH a kol.: Zahrady a parky JiÏních âech,
Ïení podélné pohledové osy s osami pfiíãn˘mi.
Praha 2004, s. 120.
obcí a správci památek. Jde o citlivé a Ïhavé téma
V kompoziãním centru, samotném stfiedu zahra-
s velk˘m obãansk˘m i politick˘m ohlasem, pfiede-
dy v geometrickém i v˘znamovém slova smyslu,
v‰ím na jihu âech. Jádrem sporu je v podstatû sku-
v‰ak byla kfiehká a snadno zranitelná forma za-
teãnost, do jaké míry a v jakém rozsahu je moÏné
hradního umûní nahrazena brutální technickou
pouÏívat v˘znamnou památkovou lokalitu k novodo-
stavbou (obr. 2). Prostoru, kter˘ byl po tfii staletí
b˘m aktivitám a zda tyto aktivity prospívají, ãi ‰kodí
vytváfien a ‰lechtûn jako místo pro snûní, rozjímá-
historickému prostfiedí. Odpovûdi na tyto otázky ne-
ní a naslouchání pfiírodû i pro relaxaãní procháze-
byly doposud uspokojivû vyfie‰eny.
ní se „zahradním rájem“ (obr. 1, 3, 4, 5, 6), byl ve
Zámecká zahrada je v odborné literatufie vysoce
20. století direktivnû dán odli‰n˘ obsah. Novû vlo-
hodnocena zejména kvÛli terasovitému schématu
Ïená stavba byla urãena pro divadelní provoz, sa-
ranû barokního zaloÏení s hodnotn˘mi architekto-
mozfiejmû se v‰ím vybavením, které divadlo potfie-
nick˘mi a sochafisk˘mi díly, které se pfies slohové
buje, tedy mohutnou konstrukcí hledi‰tû pro
1
promûny zahrady zachovalo do souãasnosti. V˘z-
diváky, technickou sítí elektrick˘ch kabeláÏí rozve-
namná je zejména dodnes patrná symetrie pÛdo-
den˘ch pod povrchem zahrady, osvûtlovacími vûÏe-
274
Zprávy památkové péãe / roãník 67 / 2007 / ãíslo 4 / I N M E D I A S R E S | P a v e l S L AV K O / K h i s t o r i i o t á ã i v é h o h l e d i ‰ t û v z á m e c k é z a h r a d û v â e s k é m K r u m l o v û
mastr_04_07
31.8.2007
12:47
Stránka 275
3
4
5
6
mi a mnoÏstvím dal‰ích svûteln˘ch prvkÛ, koncen-
vácky vdûãné a dramaturgicky perspektivní. Karel
osobností, která formulovala nové divadelní kon-
trací mnoha desítek úãinkujících a cca pûti set di-
Konstantin, tehdej‰í fieditel Jihoãeského divadla,
cepce. Nad bûÏn˘ standard doby byl odbornû i ja-
vákÛ na kaÏdém pfiedstavení i s nezbytn˘m ozvuãe-
proto vytyãil plán pfiipravit pro letní období velká
zykovû vzdûlán a ovlivnûn tvofiivostí Bauhausu.
ním. Klidnou atmosféru zahradního prostfiedí na-
divadelní pfiedstavení v pfiírodû, v pûkném pro-
hradila pfii zkou‰kách a pfiedstaveních kakofonie
stfiedí, pro tisíce divákÛ.
7
4
■ Poznámky
zvukÛ i svûteln˘ch efektÛ. Náv‰tûvníci, pÛvodnû
V roce 1948 probûhl druh˘ roãník festivalu, na-
rozpt˘lení po celé plo‰e zahrady, od té doby pfied-
zvan˘ Jihoãeské divadelní léto. Po zku‰enosti
2 Divadelní sezona zaãíná v polovinû kvûtna pfiípravou
stavují zátûÏ cca ‰esti set osob soustfiedûnou do
z pfiedchozího roku roz‰ífiilo Jihoãeské národní di-
prostoru a prvními zkou‰kami, konãí v polovinû záfií. V po-
jednoho místa. To v‰e prakticky dennû, po dobu
vadlo svÛj pokus i na jiná mûsta jiÏních âech, na-
sledních letech je v ní odehráno prÛmûrnû sedmdesát
2
ãtyfi mûsícÛ letního období. Velkorysá barokní po-
pfiíklad do Tfiebonû ãi Písku a hrálo se i v âeském
pfiedstavení, technická pfiíprava a zkou‰ky trvají zhruba
hledová osa vedená podélnou zahradní komunika-
Krumlovû. Zakladatelé a iniciátofii festivalu, Karel
dvacet dnÛ. Náv‰tûvnost je cca 50 000 divákÛ za sezonu.
cí byla pfieru‰ena a v˘raznû zkrácena samotnou
Konstantin a Joan Brehms, popisují nev‰ední pfií-
3 Jan DVO¤ÁK: Joan Brehms, Divadelní ústav, Praha
konstrukcí otáãivého hledi‰tû.
rodní krásu, opojnou veãerní náladu a pfiímo ãa-
1987, s. 9, 10.
KvÛli pochopení vzniklého problému je velmi
rovné prostfiedí na terasách pfied Bellarií i na
4 Milan FRIDRICH: 30 kapitol JDF, âeské Budûjovice
pouãné podívat se zpût do nedávné historie, sle-
schodi‰ti kaskádové fontány. Dodávají, Ïe „Ïádn˘
1985, Kapitola první – 1947.
dovat v˘vojové etapy konstrukce otáãivého hle-
divadelní sál nemÛÏe vykouzlit tak pohádkovou at-
5 TamtéÏ, Kapitola druhá – 1948.
di‰tû a pfiipomenout si okolnosti vzniku a zdÛvod-
mosféru krumlovského zámku a noãního zámec-
6 Jan âERN¯: Opony a horizonty Jihoãeského divadla,
nûní této sporné stavby.
kého parku“ a Ïe se jedná o velk˘ umûleck˘ ús-
âeské Budûjovice 1998, s. 37; M. FRIDRICH, cit. v pozn. 4,
pûch a propagaci nejkrásnûj‰ího koutu jiÏních
Kapitola tfietí – 1958.
V roce 1947 byl v rámci prvního roãníku Jiho-
âech.
5
7 Joan Brehms, vlastním jménem Janis Jindríkis, po ma-
ãeského divadelního festivalu plenér ãeskokrum-
Odchodem Karla Konstantina z Jihoãeského
turitû v Loty‰sku studoval v nûmecké Jenû a Erfurtu dûji-
lovského zámeckého areálu takto vyuÏit poprvé.
divadla my‰lenka letních festivalÛ na deset let
ny umûní a sochafiství. V nedalekém V˘maru a Desavû se
Joan Brehms, scénograf a umûleck˘ ‰éf v˘pravy
usnula. Obnova jejich tradice je spojena aÏ se
ztotoÏnil s ideov˘m a umûlecko-estetick˘m vlivem Bau-
tehdej‰ího Jihoãeského národního divadla, byl
jménem fieditele Otty Haaseho, pod jehoÏ vede-
hausu. Divadlu se vûnoval roku 1927 v Lubeku, 1932
jedním z velk˘ch zastáncÛ plenérov˘ch divadel-
ním byl pfiipraven tfietí roãník festivalu, zamûfien˘
v Rize, 1935 v Brzegu, 1937 v Brandenburgu, 1938 v Ri-
6
ních experimentÛ. Doba si Ïádala nové umûlecké
jiÏ v˘hradnû na âesk˘ Krumlov. V této dobû byl
ze, 1939 v Bydho‰ti, 1943 v GdaÀsku a od roku 1945
formy a „vãleÀování novodob˘ch divadelních pre-
Joan Brehms umûleck˘m fieditelem Jihoãeského
v âesk˘ch Budûjovicích. Viz J. DVO¤ÁK, cit. v pozn. 3,
divadla a zároveÀ v˘raznou tvÛrãí a umûleckou
s. 7–9.
3
zentací do pfiírodního rámce“ se ukázalo jako di-
Zprávy památkové péãe / roãník 67 / 2007 / ãíslo 4 / I N M E D I A S R E S | P a v e l S L AV K O / K h i s t o r i i o t á ã i v é h o h l e d i ‰ t û v z á m e c k é z a h r a d û v â e s k é m K r u m l o v û
275
mastr_04_07
31.8.2007
12:48
Stránka 276
7
8
9
10
11
12
13
14
15
Sám o sobû hovofiil jako o experimentátorovi,
stále jiné a nové dynamické prostorové moÏnosti
kterému nedá pokoj limit a omezení divadla ku-
dosud v divadelním projevu neznámé.“
9
Obr. 7. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zámecká zahrada, experimentální toãna z roku 1958.
kátkového typu. „Mé celoÏivotní úsilí patfiící neu-
Dne 9. 6. 1958 se v rámci tfietího festivalové-
Obr. 8, 9. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zámecká
stálému hledání a pokusÛm o pfiekonání iluzivní-
ho roãníku uskuteãnilo první, experimentální
zahrada, konstrukce otáãivého hledi‰tû z roku 1959. Na
ho rámeãkového obrazu, smûfiuje k nalezení
pfiedstavení s mal˘m, ruãnû otáãen˘m hledi‰tûm
obr. 8 je vidût konstrukci na nádvofií areálu dílen v âes-
nového neohraniãeného pohyblivého divadelního
pro cca ãtyfiicet osob v prostoru pfied letohrád-
k˘ch Budûjovicích, na obr. 9 je konstrukce postavena pro
prostoru ... Není moÏné donekoneãna vtûsnávat
kem Bellarie (obr. 7). Z divadelního pohledu se
pfiedstavení v âeském Krumlovû.
nové my‰lenky a novou skuteãnost do starého
jednalo o fenomenální úspûch. Pfiítomní hosté
Obr. 10. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zámecká
prostoru; koncepce divadla minulé spoleãenské
byli nad‰eni, dobové zprávy a novinové ãlánky ne-
zahrada, nová konstrukce otáãivého hledi‰tû z roku 1960
epochy ani ve sv˘ch nesporn˘ch a historicky pro-
‰etfiily chválou. Joan Brehms popsal v tisku své
v prostoru pfied Bellarií.
gresivních kladech nemÛÏe b˘t jedinou formou
pocity Ïivotního ‰tûstí z realizace a vysvûtloval,
Obr. 11. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zámecká
8
Ïe se otevírají „nesãíslné, nádherné moÏnosti, di-
zahrada, nová nástavba na konstrukci otáãivého hledi‰tû
Joan Brehms hledal nové scénické prostor y,
menze dosud neznámé, Ïe tímto pokusem se
z roku 1963.
usiloval o spojení jevi‰tû a hledi‰tû v nerozdûlen˘
provûfiují ve‰keré moÏnosti a úãiny nového pojetí,
Obr. 12, 13. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zá-
celek a divadelní pfiedstavení cítil ve stálém po-
kdy se stfiedem dûje stává divák, kolem nûjÏ se
mecká zahrada, nová konstrukce otáãivého hledi‰tû v roce
souãasného divadla.“
hybu a promûnlivosti. „Experimentálním pfiedsta-
rozprostírá moderní, simultánní, pohybliv˘, mno-
1977.
vením chceme hledat a fie‰it zcela nové, je‰tû ne-
haosov˘ inscenaãní princip“. ZároveÀ pfiedstavil
Obr. 14, 15. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, zá-
uplatnûné cesty a ukázat nové inscenaãní
plán realizovat skládací a pfienosné otáãivé hle-
mecká zahrada, nová konstrukce otáãivého hledi‰tû v roce
moÏnosti. Proto jsme se rozhodli pokusnû usku-
di‰tû s pevnou Ïeleznou konstrukcí pro dvanáct
1993.
teãnit dlouholet˘ sen – divadelní pfiedstavení, pfii
aÏ patnáct set divákÛ, které bude moÏné postavit
kterém se celé hledi‰tû se v‰emi diváky otáãí
ve vhodném prostfiedí pro kaÏdou inscenaci sa-
uprostfied fiady simultáních scén, a tím poskytuje
mostatnû.
276
10
Zprávy památkové péãe / roãník 67 / 2007 / ãíslo 4 / I N M E D I A S R E S | P a v e l S L AV K O / K h i s t o r i i o t á ã i v é h o h l e d i ‰ t û v z á m e c k é z a h r a d û v â e s k é m K r u m l o v û
mastr_04_07
31.8.2007
12:48
Stránka 277
Z dobové fotografie je v‰ak patrná i druhá stra-
turgie se potvrdila nutnost hrát jednu hru v del-
míst k stání. V roce 1975 byla zaznamenána
na mince. V travnatém poli jsou rozpoznatelné
‰ím ãasovém období pro technickou nároãnost
i charakteristika náv‰tûvníkÛ. Dennû pfiijíÏdûlo
neosázené tvarované záhony, neboÈ pestrá kvûti-
noãního osvícení. V roce 1962–1963 byla kapa-
pfiibliÏnû dvacet zájezdov˘ch autobusÛ, které pfii-
nová v˘sadba byla pro experiment pfiekáÏkou.
cita otáãivého hledi‰tû roz‰ífiena na 620 míst.
váÏely celé kolektivy z továren, zemûdûlsk˘ch
V zahradním prostoru byly místo vzácn˘ch a sta-
Zmûna konstrukce se projevila pfiedev‰ím ná-
podnikÛ, nemocnic, lesÛ, dolÛ a podobnû. Indivi-
r˘ch dfievin (palmy, vavfiíny, banánovníky, fuchsie)
stavbou na vyv˘‰ené zádi nad fiídicí a reÏisérskou
duální divák pr ˘ témûfi nemûl ‰anci vstupenky
po obvodu rozmístnûny dekorace. „Kvûtinov˘ ráj“
kabinou (obr. 11).
získat. Plenérové divadlo si nepotrpûlo na smo-
v centrálním prostoru ve stfiedu zahrady pfied Bel-
Souãasnû stoupal diváck˘ zájem o festival,
king, praktiãtûj‰í je pr ˘ teplé obleãení, deka,
larií tak po dvû stû padesáti letech zanikl a jeho
otáãivé hledi‰tû se stalo známou atrakcí. Poãet
plá‰tûnka a nikomu nevadily tepláky ani pádlo
místo pfievzala divadelní aktivita, bezohledná vÛ-
pfiedstavení odehran˘ch kaÏdou sezonu byl pade-
v ruce. Podle statistik byly v tomto roce pfiiprave-
ãi historické tradici a autenticitû.
sát aÏ padesát pût; hrály se dvû aÏ tfii odli‰né in-
ny tfii inscenace a odehrálo se sedmdesát ãtyfii
scenace a náv‰tûvnost dosáhla v˘‰e cca 35 000
vyprodan˘ch pfiedstavení, coÏ odpovídá pfiibliÏnû
osob.
poãtu padesát aÏ padesát pût tisíc náv‰tûvníkÛ.
V roce 1959 probûhl dal‰í roãník festivalu a pro jeho náv‰tûvníky bylo pfiipraveno obrovské pfiekvapení. V prostoru pfied Bellarií bylo postave-
V hodnocení divadelních aktivit na otáãivém hle-
Stále rostoucí zájem vedl v roce 1976 k pokusu
no otáãivé hledi‰tû s kapacitou pro ãtyfii sta divá-
di‰ti v zámecké zahradû i z divadelní kritiky se
hrát i odpoledne. I tato pfiedstavení byla vyprodá-
kÛ. Bylo bezmotorové, ruãnû pohánûné (pfii pl-
v‰ak zároveÀ vytrácí nad‰en˘ tón z novátorství
na, ale neosvûdãila se, neboÈ v denním svûtle by-
ném zatíÏení bylo potfieba ãtyfiiceti siln˘ch muÏÛ),
a hodnocení jsou velmi stfiízlivá. V jednom pfiípadû
la pozornost diváka pfiíli‰ rozptylována jin˘mi vje-
s pfiibliÏnû ãtvercovou konstrukcí se zkosen˘mi
ãteme, Ïe „festival pfierÛstá hranice kraje a stává
my ze zámecké zahrady.
hranami a strmû stoupající zádí. Boky konstruk-
se poctivou lidovou slavností. Nechce dob˘vat
V roce 1977 byla provedena dal‰í podstatná
ce nebyly obloÏené a podlahové stupnû byly osa-
svût, ale vytvofiit divadlo blízké a srozumitelné oby-
zmûna konstrukce otáãivého hledi‰tû, které se
zeny laviãkami zahradního typu (obr. 8, 9). Otto
ãejn˘m lidem. Jsme v‰ichni ‰Èastni, Ïe máme
stalo v˘raznû strmûj‰ím, zadní ãást byla zv˘‰ena
11
Haas jako reÏisér a Joan Brehms jako v˘tvarník
v hledi‰ti mládeÏ, vesnici, pracující“.
inscenovali Jiráskovu Lucernu a úspûch pfiedsta-
padû divadelní kritik nemilosrdnû pran˘fiuje po-
V jiném pfií-
vení byl tak ohromující, Ïe namísto plánovan˘ch
vrchnost inscenace slovy: „Oãekával jsem, Ïe dra-
■ Poznámky
tfií pfiedstavení se jich odehrálo pln˘ch dvacet tfii.
maturgie divadla, reÏisér a v˘tvarník ve spolupráci
8 J. DVO¤ÁK, cit. v pozn. 3, s. 14–16. Autor monografie
Pfii pozorném ãtení novinov˘ch ãlánkÛ, progra-
s dramatikem se pokusí prozkoumat moÏnosti
o Joanu Brehmsovi v jedné poznámce na stranû 16 upo-
mÛ, mûsíãníkÛ Jihoãeského divadla, projevÛ ãi
otáãivého hledi‰tû, pfiedev‰ím tak, Ïe pouÏijí pohy-
zorÀuje, Ïe Brehmsovy teoretické statû jsou obtíÏnû do-
hodnotících kritik z roku 1959 i z následujících let
bu hledi‰tû ve smyslu dramatickém, umûleckém,
stupné; jeho názory jsou roztrou‰ené v desítkách studií
jednoznaãnû vysvítá dÛvod úspûchu a popularity
nikoli pouze v té nejprimitivnûj‰í funkci, tj. ke zmû-
pro odborné ãasopisy. Není tedy zcela zfiejmé, kdy autor
pfiedstavení v zámecké zahradû v âeském Krum-
nám dûji‰È hry. Pfiedstavení Krumlovská romance
monografie cituje Joana Brehmse a kdy mu vkládá do úst
lovû. Bylo to dáno pÛsobením zahradní scenerie,
je ve svém úhrnu vlastnû jen pÛvabná a zajímavá
své my‰lenky.
kvalitou zahradní architektury i sochafiské v˘zdoby
podívaná. Spí‰e zvlá‰tnost neÏ umûlecké dílo. ...
9 M. FRIDRICH, cit. v pozn. 4, Kapitola tfietí – 1958. V té-
a podmanivou, okouzlující veãerní atmosférou v˘-
Umûní má b˘t (nebo alespoÀ mÛÏe b˘t) atraktivní.
to souvislosti je nutno podotknout, Ïe princip otáãení hle-
znamné historické a památkové lokality – prostû
Obávám se v‰ak, Ïe tato sloÏka spolu s ekono-
di‰tû ãi divákÛ úplnû nov˘ není. Pohyb divadelního obrazu
geniem loci. Nejvût‰í zásluhou divadla byla sku-
mickou se tu pfiesouvají (nebo dokonce snad uÏ
kolem diváka byl pouÏíván jiÏ v pozdnû stfiedovûk˘ch pa-
teãnost, Ïe na toto unikátní prostfiedí upozornilo
pfiesunuly?) na dominantní místo“.
12
‰ijov˘ch hrách ãi v takzvan˘ch Ïiv˘ch obrazech vyuÏívají-
‰irokou vefiejnost. Na druhé stranû si divadlo bez
V roce 1966 do‰lo k rekonstrukci pojízdného
cích pohybu vozÛ. Pfied polovinou 17. století Joseph Furt-
skrupulí hodnoty prostfiedí pfiisvojilo, ale nikterak
podkladu, osazení nového pohonu a osvûtlení,
tenbach nakreslil plán otoãného stolu s diváky uprostfied
jim neprospûlo, naopak, brutální konstrukcí
roz‰ífiení hledi‰tû, v˘mûnû sedadel a zv˘‰ení ka-
prostoru a ãtyfimi jevi‰ti po obvodu. Návrh otáãivého pro-
a technick˘m vybavením, necitliv˘mi stavbami de-
pacity na 700 míst.
storu pro diváky je doloÏen také v roce 1920, pochází od
korací (v‰e je milosrdnû zahaleno tmou ãi zmûkãeno noãním nasvícením) mu v˘raznû ‰kodí.
Dobové záznamy si jiÏ nev‰ímaly technické pod-
Oscara Strnada z Vídnû. V roce 1927 publikovali archi-
staty otáãivého hledi‰tû, spí‰e obsahovaly vyjád-
tekti Er win Piscator a Walter Gropius své Totaltheater,
V roce 1960 byla pro pát˘ roãník Jihoãeského
fiení k provozní nebo inscenaãní praxi. „Hodnotili
coÏ je kruhové pohyblivé hledi‰tû. Z období po roce 1950
divadelního festivalu realizována nová podoba
jsme s p˘chou dosavadní v˘voj, ale nechtûli jsme
je známo nûkolik soutûÏních projektÛ na otáãivé hledi‰tû
otáãivého hledi‰tû. Kapacita sedadel se zv˘‰ila
ustrnout. Bylo nutné pfiinést nové impulsy. Styl
ze ·v˘carska, Francie a Finska. Otáãivá hledi‰tû byla rea-
na 525 míst, nová konstrukce získala dne‰ní, kru-
pfiedstavení byl témûfi vÏdy dopfiedu dán nemoÏ-
lizována ve finském Tampere roku 1959, v PafiíÏi 1960
hov˘ tvar a pevn˘ podvozek s elektromotory, které
ností zmûnit pfiírodní scenerii. Pfiírodní areál do
a Grenoblu roku 1968.
umoÏÀují plynul˘ pohyb obûma smûry. Na vyv˘‰e-
znaãné mír y omezoval do budoucna i reper toár.
10 J. DVO¤ÁK, cit. v pozn. 3, s. 10-11; M. FRIDRICH, cit.
né zádi je fiídicí a reÏisérská kabina. V pfiední, sní-
Bellarie vtiskovala v‰emu pfiíli‰ siln˘ v˘raz a bylo
v pozn. 4, Kapitola tfietí – 1958; J. âERN¯, cit. v pozn. 6,
Ïené ãásti jsou sedadla vyjímatelná a je zde moÏ-
tûÏké si ji pfiedstavit jako antick˘ chrám nebo exo-
s. 37.
no usadit orchestr. Otáãivé hledi‰tû je vybaveno
tick˘ Orient. Zakr˘t ji kulisami? I stromy, nádherné
samostatn˘m osvûtlením, boky konstrukce jsou
stromy zaãaly vadit, Ïe byly pofiád stejné.“
13
11 M. FRIDRICH, cit. v pozn. 4, Kapitola sedmá – 1962. 12 Vladimír SEMRÁD: Dvû pfiedstavení VIII. Jihoãeského
obloÏeny vlnit˘mi deskami z laminátu (obr. 10).
O otáãivé hledi‰tû byl a stále je velk˘, aÏ
Uvedená podoba otáãivého hledi‰tû se osvûdãila
enormní zájem. Dokládá to informace z roku
s. 58.
jako funkãní a praktická pro opakovaná velkoka-
1975 – i pfii vyprodan˘ch vstupenkách na sezení
13 M. FRIDRICH, cit. v pozn. 4, Kapitola jedenáctá –
pacitní plenérová pfiedstavení. Z hlediska drama-
se bûÏnû na pfiedstavení prodávalo navíc sto
1966.
festivalu, in: Acta scaenographica 4, 1963-1964, ã. 3,
Zprávy památkové péãe / roãník 67 / 2007 / ãíslo 4 / I N M E D I A S R E S | P a v e l S L AV K O / K h i s t o r i i o t á ã i v é h o h l e d i ‰ t û v z á m e c k é z a h r a d û v â e s k é m K r u m l o v û
277
mastr_04_07
31.8.2007
12:48
Stránka 278
tolik, Ïe se v celostátním tisku o práci Jihoãeského divadla prakticky nepsalo.
16
14
Na náv‰tûvnost
nebrat v úvahu i projev regionální hrdosti na zvlá‰tnost, kterou jinde nemají.
to v‰ak vliv nemûlo, pfiedstavení na otáãivém hle-
Otáãivé hledi‰tû je skuteãnû spí‰e zvlá‰tnost,
di‰ti byla stále vyprodána. PrÛmûrnû se za sezo-
jak trefnû posoudil jiÏ v roce 1963 Vladimír Sem-
nu odehrálo sedmdesát pfiedstavení, jeÏ nav‰tívi-
rád. Je vûcí divadelní kritiky ãi odborníkÛ na v˘voj
loí padesát pût aÏ ‰edesát tisíc osob.
divadla a divadelního prostoru, aby posoudili, jak
V roce 1989 byla zahájena jeho celková rekon-
zásadní je pro souãasn˘ v˘voj divadla „pfiekoná-
strukce. Tato poslední pfiestavba je vûrn˘m obra-
vat limity a omezení divadla kukátkového typu“
zem pÛsobení divadelních aktivit v zámecké za-
nebo hledat „nov˘, neohraniãen˘, mnohaosov˘,
hradû. Hmota nové konstrukce a pouÏité
dynamick˘, pohybliv˘“ divadelní prostor s diváky
materiály jsou vÛãi prostfiedí historické zahrady,
uprostfied. Bylo nepochybnû pfiínosné, Ïe Joan
památky zapsané od roku 1992 v Seznamu svû-
Brehms v roce 1958 úspû‰nû zrealizoval a ve
tového kluturního a pfiírodního dûdictví UNESCO,
studii rozvedl my‰lenky, které vznikly sice jiÏ v ro-
bezohledné (obr. 17). Pfiedimenzované proporce
ce 1927, ale pouze v návrzích. Velmi pozornû by
ryze technické a úãelové stavby dominují zahrad-
v‰ak mûla b˘t posouzena skuteãnost, proã se Jo-
nímu prostoru a zcela likvidují nejcennûj‰í hodno-
an Brehms ve sv˘ch divadelních experimentech
ty zámecké zahrady v daném místû – kvûtinov˘
tak ãasto opíral o hodnotná historická prostfiedí –
stfied, velkorysou barokní podélnou osu a v pfiíã-
zahradu, nádvofií, ma‰karní sál a barokní divadlo
né ose pohled na mimofiádnû hodnotn˘ letohrá-
na zámku v âeském Krumlovû, nádvofií hradu
dek Bellarii, kter ˘ úplnû zakr ˘vají. Kompoziãní
Karl‰tejn, prostor Rajské zahrady dominikánské-
stfied zahrady se stal podfiízenou plenérovou kuli-
ho klá‰tera v âesk˘ch Budûjovicích a podobnû.
sou pro otáãivé hledi‰tû.
Nemûlo by uniknout, Ïe divadelní kritika jiÏ desít-
âtyfiicet let tvrdo‰íjného setrvání divadla v zá-
ky let mlãí k v˘znamu a pfiínosu otáãivého hledi‰-
mecké zahradû, vydávan˘ch jiÏ za divadelní tradi-
tû jako formy plenérového divadla, které ke své-
ci, emotivní vztah vefiejnosti k otáãivému hledi‰ti
mu úãinku zarputile vyÏaduje historick˘ prostor
a snaha zodpovûdn˘ch politick˘ch osobností zís-
zámecké zahrady v âeském Krumlovû.
Obr. 16. Maketa polydimenzionálního divadelního zafií-
kat pfiízeÀ vefiejnosti bez ohledu na podstatu vûci
zení ve tfiech fázích pohybu. Autor Joan Brehms.
byly mnohem silnûj‰í neÏ námitky specialistÛ na
Obr. 17. âesk˘ Krumlov, státní hrad a zámek, otáãivé
ochranu historické zelenû, odborn˘ch pracovníkÛ
hledi‰tû v roce 1993.
Divadelního ústavu, památkové péãe, scénogra-
■ Poznámky
fÛ a architektÛ, nesouhlas instituce památkové
14 J. âERN¯, cit. v pozn. 6, s. 62.
a celkovû zmohutnûla i konstrukce nástavby nad
péãe, pravidla stavebního a památkového záko-
15 Velmi podrobn˘ pfiehled stanovisek, názorÛ a doku-
fiídicí a reÏisérskou kabinou. Po stranách pfiibyla
na i neÏ mezinárodní úmluvy âeské republiky.
15
mentÛ lze najít na adrese http://otacivehlediste.ckrum-
nástupní schodi‰tû, boky a pohledová ãela byly
Otáãivé hledi‰tû má neuvûfiitelnû silné zastání
lov.cz/t_index.htm. V souvislosti s textem upozorÀuji ze-
obloÏeny dfievem (obr. 12, 13). Zvlá‰tû obloÏení
u vefiejnosti, politické reprezentace a samozfiej-
jména na Stanoviska k problému otáãivého hledi‰tû
dfievem bylo pochvalnû zmiÀováno, údajnû nepÛ-
mû divadelníkÛ. Je pravda, Ïe dvû generace ná-
v âeském Krumlovû.
sobí pouze estetiãtûji, ale umoÏÀuje i lep‰í umû-
v‰tûvníkÛ nemûly moÏnost proÏít okouzlení
leck˘ záÏitek. Laminátové desky bûhem jízdy toã-
z „kvûtinového ráje“, ale naopak vnímaly stfied
ny znaãnû rezonovaly a otáãení bylo hluãné.
zámecké zahrady jako hezkou kulisu podfiízenou
Dfievo zaãalo zvuk pohlcovat, tlumit hluk motorÛ,
divadlu. Kde se v‰ak vytvofiil tak jednoznaãn˘
a tak herci jiÏ mohli mluvit i bûhem otáãení a byli
a pevn˘ vztah k otáãivému hledi‰ti, kter ˘ vede
sly‰et.
k naprostému pfiehlíÏení hodnot historické zá-
Charakter dílenské ãi svépomocné rekonstruk-
mecké zahrady? Lze ho hledat v kolektivní sou-
ce otáãivého hledi‰tû vypovídá o mnohém. Odpo-
náleÏitosti, která hraje v˘znamnou roli v Ïivotních
vídal zfiejmû finanãním moÏnostem Jihoãeského
vzpomínkách? Jedni pfiekonávali v‰echny moÏné
divadla, v˘znamu pfiikládanému otáãivému hledi‰ti
potíÏe a pak spoleãnû pociÈovali radost a hrdost
i úrovni divadelních festivalÛ v âeském Krumlovû.
nad fungující konstrukcí otáãivého hledi‰tû ne-
V té dobû byl jiÏ tfii roky (od roku 1974) publiko-
mající ‰iroko daleko obdoby. Druzí jsou spjati
ván v˘sledn˘ BrehmsÛv návrh takzvaného polydi-
spoleãn˘mi proÏitky z herního projevu na netra-
menzionálního divadelního zafiízení (obr. 16). Do-
diãním místû, v plenéru, ãasto v nároãn˘ch kli-
ba v‰ak nepfiála nov˘m projektÛm a vrchol
matick˘ch podmínkách. Diváci, jak víme, se na
normalizace se v divadle projevil stagnací. Maso-
pfiedstavení ãasto sjíÏdûli v kolektivech a spoleã-
v˘ a komerãní charakter divadelních aktivit na otá-
nû proÏili okouzlující veãer. Individuální proÏitky
ãivém hledi‰ti v zámecké zahradû se opíral
jsou v tomto srovnání odli‰né, jsou niternûj‰í, ná-
o osvûdãen˘ repertoár, sníÏily se nároky na umû-
roãnûj‰í a také pokornûj‰í. V pfiípadû ãeskokrum-
leckou kvalitu a zájem odborné kritiky odpadl na-
lovské vefiejnosti a obyvatel jiÏních âech nelze
278
17
Zprávy památkové péãe / roãník 67 / 2007 / ãíslo 4 / I N M E D I A S R E S | P a v e l S L AV K O / K h i s t o r i i o t á ã i v é h o h l e d i ‰ t û v z á m e c k é z a h r a d û v â e s k é m K r u m l o v û