Janáčkova akademie múzických umění DIVADELNÍ FAKULTA
Práce s žáky soukromé herecké školy
Bakalářská práce
Brno 2013
Lenka Olšanová
Bibliografický záznam: OLŠANOVÁ, Lenka. Práce s žáky soukromé herecké školy [Work with students of private acting school]. Brno: Janáčkova akademie múzických umění v Brně, Divadelní fakulta, Divadlo a Výchova, 2012. 77s.Vedoucí práce Simona Hlínová
Anotace: Bakalářská práce „Práce s žáky soukromé herecké školy“ pojednává v první části o možnostech vzdělávání v oboru herectví a dramatická výchova pro děti a mládež v ČR, rámcově vzdělávacím programu pro Základní umělecké školy a specifické práci s dětským hercem. V části druhé se pak zabývá pojmenováním metod využívaných v práci herecké školy agentury A-casting, odhaluje vznikající problémové okamžiky při stávajícím systému fungování herecké školy a navrhuje změny v systému výuky.
Annotation : Thesis "Working with a private acting school pupils" deals in the first part of the learning opportunities in the field of acting and drama for children and youth in the CR, the basic curriculum for basic schools of art and specifics of working with child actors. The second part deals with the naming methods used in the work of drama school and agency-casting, revealing moments generated at the existing system of functioning of acting schools and propose changes to the system of teaching drama school. Klíčová slova: Dramatická výchova, Metody Dramatické výchovy, Specifika herecké práce, A-casting, LHŠ(Letní Herecká Škola), ZHŠ(Zimní Herecká Škola), CHŠ (Celoroční Herecká Škola), Režisér, Štáb Keywords: Drama in education, drama education methods, Specifics of acting work, A-casting, program, LHS (Summer School of Acting), ZHS (Winter School of Acting), CHS (whole year Acting School), director, crew (staff).
Prohlášení Čestně prohlašuji, že jsem předkládanou práci zpracovala samostatně a použila jen uvedené prameny a literaturu. Současně dávám svolení k tomu, aby tato diplomová práce byla umístěna v knihovně JAMU a používána k učebním účelům V Brně, 4. 5. 2013
………………………………….
Na tomto místě bych především ráda poděkovala vedoucí své diplomové práce Simoě Hlínové za její trpělivost a pomoc při hledání správného směru mé práce. Dále bych ráda poděkovala pedagogům ateliéru Divadlo a výchova za jejich čtyřletou ochotu a pomoc při studiu. V neposlední řadě bych ráda poděkovala své rodině a blízkým za jejich podporu a pochopení po dobu studia, psaní této práce a zejména při přípravě ke státnicím.
OBSAH ÚVOD .....................................................................................................................................................................1 1.TEORETICKÁ ČÁST ........................................................................................................................................3 1.1.NABÍDKA PROGRAMŮ V OBORU HERECTVÍ A DRAMATICKÁ VÝCHOVA PRO DĚTI A MLÁDEŽ ...........................3 1.2.DRAMATICKÁ VÝCHOVA V RÁMCOVÉM VZDĚLÁVACÍM PROGRAMU PRO ZÁKLADNÍ UMĚLECKÉ ŠKOLY 4 1.3. METODY A TECHNIKY V PROCESU DRAMATICKÉ VÝCHOVY ..........................................................................6 2.PRAKTICKÁ ČÁST........................................................................................................................................ ,10 2.1. HERECKÁ ŠKOLA AGENTURY A-CASTING .................................................................................................... 10 2.1.1. Letní herecká škola ............................................................................................................................. 12 2.1.2. Specifika práce s dětským hercem ...................................................................................................... 14 2.1.3.Specifikace práce s žáky Letní herecké školy ....................................................................................... 19 2.1.3.1.Co bych na systému LHŠ změnila .................................................................................................................23
2.1.4.Zimní herecká škola ............................................................................................................................. 27 2.1.5.ZHŠ a Autorské divadlo ....................................................................................................................... 29 2.1.6.Celoroční herecká škola ...................................................................................................................... 35 3.VIZE ZALOŽENÍ VLASTNÍ HERECKÉ ŠKOLY ....................................................................................... 37 3.1.Centrum pro divadlo a vzdělávání .......................................................................................................... 38 ZÁVĚR ................................................................................................................................................................. 40 POUŽITÉ ZDROJE : ......................................................................................................................................... 41 PŘÍLOHY ............................................................................................................................................................. 44 PŘÍLOHA Č. 1 ...................................................................................................................................................... 44 PŘÍLOHA Č. 2. ..................................................................................................................................................... 52 PŘÍLOHA Č. 3. ..................................................................................................................................................... 55 PŘÍLOHA Č. 4-TABULKY ..................................................................................................................................... 60 PŘÍLOHA Č. 5 ...................................................................................................................................................... 66
ÚVOD Motivem k napsání této práce, byla má osobní zkušenost s navštěvováním různorodých dramatických kroužků až po studium na divadelní fakultě.
Pevně
věřím, že každý učitel, či lektor dramatické výchovy by měl respektovat individualitu a
možnosti
žáka
z pohledu
pedagogiky,
vývojové
psychologie
i
jeho
psychosomatických dovedností. Když jsem během studia oboru Divadlo a Výchova na JAMU absolvovala praxi v CVČ Lužánky, volně jsem navázala na práci kolegů, kteří kroužek vedli, a mohla jsem začít uplatňovat dosavadní znalosti načerpané během studia. Moje pozdější práce, kde jsem působila jako lektorka herectví v agentuře A-casting, pro mne však byla natolik rozdílná od mé dosavadní praxe, že jsem se rozhodla položit si otázku v níž se snažím ve své práci najít odpověď.Má otázka zní, zda jsou postupy, které agentura A-casting používá při práci s dětským hercem při tvorbě představení a práci ve štábu vůbec vhodné pro děti a mládež. Celý problém pro mě tkví v tom, že společnost A-casting na svých kurzech z mého pohledu nevytváří přátelské a tvůrčí prostředí, ve kterém by měla škola a její lektoři dětem něco předat. V období adolescence a puberty (ve které je většina studentů této agentury) dochází u každého člověka k velkému vývoji, který je spjatý s psychickými i tělesnými změnami. Těmi může být žák zmaten a začíná se srovnávat s ostatními. Proto je třeba být k dospívajícím v tomto věku citlivý, opatrný a ne je naopak stavět do situací, kdy jsou nuceni mezi sebou soupeřit a kde veřejně vynikají jejich nedostatky. Další problematikou, kterou se ve své práci zabývám, jsou nároky na žáky společnosti A-casting a jejích kurzech ZHŠ a LHŠ v oblasti herectví. Jaká jsou specifika práce s dětským hercem a proč není možné, aby děti podaly stejný výkon jako dospělí a profesionální herci.
Ve své práci tedy sleduji jeden ročník agentůry A-casting ,popíšu jej a navrhnu ideální řešení nedostatků ve fungování školy.V teoretické části se zabývám možnostmi vzdělávání v oboru Herectví a dramatická výchova pro děti a mládež v ČR. Specifiky práce s dětským hercem a to jak v oblasti obecné, tak i formou konkrétního srovnávání v různých střediscích, která tyto služby poskytují. Dále se 1|Stránka
zaobírám otázkou, proč je potřeba, aby práce na inscenaci probíhala pod vedením profesionálního režiséra nebo odborného vedoucího. V neposlední řadě věnuji ve své práci pozornost absenci jakékoliv autorské tvorby a hledání námětu pro scénky a inscenace prezentované ve večerních pořadech LHŠ a CHŠ. Tvorbou autorského představení, jejím popisem a průběhem se zabývám v kapitole Zimní herecká škola a autorské divadlo. V praktické části se pak zaměřuji na práci s dětským hercem a nabídkou programu na Letní, Zimní a Celoroční herecké školy agentury A-casting. Na závěr své práce se po výčtu navrhovaných změn v systému výuky a programů agentury A-casting věnuji myšlence založení vlastní herecké agentury v Brně.
2|Stránka
TEORETICKÁ ČÁST
1.1. Nabídka programů v oboru herectví a dramatická výchova pro děti a mládež V České republice se mohou děti a mládež, na které se ve své práci zaměřuji, věnovat hereckému oboru (dle nabídky na internetu a na základě vlastního přehledu) buďto na základních uměleckých školách studiem Literárně-dramatického oboru (ZUŠ Veveří, ZUŠ Jaroslava Kvapila, ZUŠ P. Křížkovského atd.), navštěvováním Dramatického kroužku v různých střediscích volného času (SVČ Lužánky, SVČ Opava, SVČ Most, SVČ Ivančice atd.) nebo přímo studiem na soukromých uměleckých školách, či v kurzech pod různými agenturami. V neposlední řadě nabízejí různá profesionální divadla možnost výuky a následné působení v profesionálních divadelních inscenacích v dětském Studiu (např. BDD Brno, DS Švandova divadla, DS Ty-já-Tr). Možnost hereckého vzdělání v ČR s výjimkou státních uměleckých škol: Jak už jsem zmínila na začátku své práce, v ČR je možné navštěvovat kromě státních hereckých škol a institucí jako jsou umělecké konzervatoře a Vysoké umělecké školy i soukromé herecké školy. V následující kapitole uvedu ty soukromé umělecké školy, které jsou v případě neúspěchu u talentových zkoušek na státních školách nejvíce vyhledávané. Jejich výběr jsem učinila na základě dotazů žáků Letní herecké školy, které se týkaly
dalších kroků v případě neúspěchu u zkoušek na státní umělecké školy a
také na základě internetového vyhledávače, který tyto školy nabízí mezi prvními. V příloze jsou podrobně popsány jednotlivé školy, jejich zaměření i obsah nabízených oborů. (příloha číslo 1)
3|Stránka
Mezinárodní konzervatoř Praha1
Vyšší odborná škola herecká (Dále jen VOŠH) Praha2
Zlínská soukromá vyšší odborná škola3
Dvouletá herecká škola při Divadle "M"4
Divadelní a filmová společnost Zity Kabátové5
Herecká škola agentury A-casting6
1.2.Dramatická výchova v rámcovém vzdělávacím programu pro základní umělecké školy V této kapitole se zaměřím na Rámcově vzdělávací program pro Základní umělecké školy a to z důvodu, abych ukázala rozdíl mezi tím, jaký důraz klade Dramatická výchova na osobnostní/individuální rozvoj žáka oproti soukromým hereckým školám, které kladou důraz spíše na herecké techniky, kterými se budu zabývat později. Tuto část do své práce zařazuji z toho důvodu, že dnes téměř všechny Základní umělecké školy nabízí program literárně-dramatický a jsou rodiči stále vyhledávány pro jejich komplexnost, co se týče nabídky kroužků a oborů. Výhodou je tedy možnost dát své dítě na více kroužků (např. klavír, taneční obor a dramatický kroužek) a sledovat jeho zájem v jednotlivých uměleckých oborech. Mnohdy ZUŠ bývá prvním krokem, který žák při svých hereckých a divadelních ambicích absolvuje. Výuku literárně-dramatického oboru na ZUŠ jasně upravuje a definuje kurikulární dokument Rámcově vzdělávacího programu, který stanovuje kompetence a výstupy z výuky žáků s maximálním ohledem na jejich potřeby a vývoj. I když je výuka velmi ovlivněna osobností učitele, existuje tak nějaký dokument, kterého se při výuce lze přidržet, a ze strany vedení na státních školách často existují požadavky na jeho dodržování. Nechci zde tvrdit, že bezvýhradné dodržování RVP je vždy ta 1 2 3 4 5
http://www.konzervatorpraha.eu/ http://www.vosherecka.cz/ http://www.skolaumeni.cz/ http://www.divadlom.cz/skola.php http://www.divadlofilm.cz/
4|Stránka
nejlepší cesta a že RVP nemůže mnohé učitele spíše limitovat, než jim pomáhat, ale jeho existence jistě svůj smysl má. Problémem však je, že mnohé soukromé agentury se žádného oficiálního dokumentu držet nemusí. A vzhledem k tomu, že velká část z nich zaměstnává lektory bez pedagogického vzdělání, či přímou zkušeností práce s dětmi, kvalita výuky a nároky na děti se mohou značně lišit. Nyní se podívám na některá kritéria, která stanovuje RVP a na základě svých zkušeností je porovnám s výukou v soukromých agenturách. Podrobnější analýzou výuky v soukromých centrech se budu zabývat později. Nejpodstatnější rozdíl spatřuji již na samém počátku definice literárně-dramatického oboru v RVP. A to konkrétně tam, kde RVP říká, že literárně-dramatický obor je „nástrojem rozvoje sociability žáků (schopnosti vnímat druhé, vnímat motivace jejich jednání a prostřednictvím vstupu do rolí řešit různé sociální situace), jejich emocionálního rozvoje a schopnosti sebepoznání a sebekontroly.“ Jak jsem již říkala v úvodu, mnohé agentury vytváří mezi dětmi konkurenční prostředí pomocí různých vynucených soutěží, což z mého pohledu nevede k rozvoji empatie a sociability žáků, ale spíše naopak k touze vynikat a být nejlepší, tudíž se vnímat pouze jako individualitu bez nějaké odpovědnosti ke skupině. Na individualitě studentů jistě není nic špatného, ale není právě cit pro skupinu a odpovědnost k ní základem divadelní práce? Další problém, který spatřuji je v práci s nepedagogickými pracovníky, ať už divadelními profesionály nebo úplnými amatéry, kteří děti často nutí do úplného napodobování různých osobností nebo jim přesně nadiktují jak a co hrát při přípravě představení. Přitom v RVP se hned během prvních dvou odstavců dozvíme, že tvorba inscenace je možná při „ respektování jejich specifických vyjadřovacích možností. Rozvíjí tak žákovu schopnost vnímat, vytvářet a sdělovat v čase a prostoru lidské vztahy a jednání.“ Zde vidím hlavní problém v tom, že díky nerespektování žáků se vlastně děti nic nenaučí a jsou tak pouze loutkami v rukou lektorů. Na tomto místě bych kapitolu ukončila. Doufám, že se mi podařilo čtenáři, alespoň částečně ukázat, kde vidím některé problémy soukromých agentur. Poměrně sporná je pro mě i časová dotace na výuku. Jen pro zajímavost nyní uvedu hodinové dotace podle RVP. Později tento problém rozvedu ještě více v praktické části při popisu programů společnosti A-casting.
6
http://www.a-casting.cz/
5|Stránka
Tabulka č. 1 Počet hodin Tvorby a interpretace, recepce a reflexe v přípravném a Rozšířeném studiu7 Přípravné studium Týdenní minimální hodinová dotace Tvorba a interpretace/ Kolektivní a individuální výuka/ I. Stupeň 7. ročníků 18 hod Recepce a reflexe/
/ II. Stupeň 4. ročník 12 hod
Rozšířené studium Týdenní minimální hodinová dotace Tvorba a interpretace/ Kolektivní a individuální výuka/ I. Stupeň 7. ročníků 22 hod Recepce a reflexe /
/ II. stupeň 4. ročníky 16 hod
1.3.Metody a techniky v procesu dramatické výchovy. Tuto podkapitolu jsem zařadila z toho důvodu, že v mé dosavadní učitelské praxi, ať už v Dramatickém kroužku SVČ (středisko volného času) Lužánky, tak i v Brněnském Dětském Divadle, jsem při hodinách využívala metody dramatické výchovy. Samostatnou podkapitolu jsem zařadila také proto, aby i čtenář získal obecný přehled mezi programem základních uměleckých škol a Letní hereckou školou agentury A-casting, porozuměl způsobu práce a v neposlední řadě, protože tento termín budu ve své práci používat častěji. Osobně jsou mi metody dramatické výchovy při výuce bližší. Sama jsem prošla od 8 let absolvováním literárně dramatického oboru na základní umělecké škole, poté dramatickým kroužkem Haffol SVČ Lužánky. Poté jsem nastoupila do Dětského divadelního studia Divadla Polárka. 7
Osobně si myslím, že tento vývoj, kdy se děti učí napřed rozvíjet
Počet hodin Tvorby a interpretace, recepce a reflexe v přípravném a Rozšířeném studiu
6|Stránka
osobnostně-sociální chování a až poté herecké techniky, je pro dítě zcela přirozený, nenásilný a lépe pochopitelný, než přímý nástup do hereckého studia, nebo v tomto případě do Herecké školy agentury A-casting. Důvodem mé preference metod dramatické výchovy při výuce je samozřejmě také mé vysokoškolské studium oboru Divadlo a výchova. Následující podkapitola Metody a techniky v procesu dramatické výchovy je velmi stručná, a to z důvodu, že se ve své práci nechci zabývat podrobně dramatickou výchovou, ale programem soukromé herecké školy agentury A-casting. „Nejzákladnějším charakteristickým rysem vyučovacího předmětu Dramatická výchova v základních a středních školách je důraz na proces osobnostně sociálního rozvoje. Metody a techniky v této části vycházejí tedy zejména z potřeb takto koncipované gramatiky, a proto jsou zařazeny podle významu v tomto výchovně vzdělávacím procesu: I: Metody a techniky stavby, strukturováním, řízení a hodnocení školního dramatu (improvizací s dramatickým dějem a dramat) II: Metody a techniky podpůrné (průpravné hry a cvičení, improvizace bez dramatického děje) Dvou základních pojmů – metody a techniky – používáme v těchto významech: Metodou rozumíme v nejobecnějším slova smyslu způsob, jak dosáhnout určitého nebo praktického cíle. Prostředkem k tomu je technika, která představuje konkrétní postup. Znamená to, že každá metoda může mít nejrůznější počet technik, a záleží pouze na tom, kterou z nich pro daný problém zvolíme. Metoda však může existovat i sama o sobě, bez přispění té které techniky. Co z dramatického umění – dramatu a divadla - je pro dramatickou výchovu zásadní a podstatné? Z divadla přejímá dramatická výchova zejména fikci, která je založena na konvenci, dohodě o tom, že to, co sledujeme jako diváci na jevišti, není doopravdy ale pouze jako. Sledujeme hru, v níž současně vnímáme realitu a fikci. Jde tedy o reálné lidské jednání ve fiktivní dramatické situaci. Abychom jako diváci mohli prostřednictvím herců sledovat a spoluprožívat jimi předváděné neboli zobrazené lidské osudy, musí divadelní drama obsahovat: dramatické situace, dramatické
7|Stránka
jednání, dramatické osoby a dramatické napětí Vyplývající z konfliktu mezi nimi. To vše je vzájemně propojeno v dramatický děj.“8 Dramatická výchova přejímá tyto divadelní prvky:
fikci
principy stavby dramatu
hru v roli, včetně charakterizace
znakovost
princip pravdivost
časové a prostorové omezení
Metody a techniky dramatu: 1. Metoda a techniky expozice 2. Metoda a techniky vytváření kontext 3. Metoda a techniky hry v roli a simulace 4. Metoda a techniky řešení krizového okamžiku 5. Metoda a techniky řešení dramatického konfliktu (rozporu) 6. Metoda techniky vedení a řízení dramatu 7. Metoda a techniky reflexe a hodnocení Průpravné hry a cvičení
Seznámení a uvolnění
Soustředění
Rytmus
Smyslové vnímání
Prostorové cítění
Představivost a fantazie
Partnerské vztahy a skupinová citlivost
8
KOŤÁTKOVÁ, Soňa a kolektiv, Vybrané kapitoly z dramatické výchovy, Karolinum, Praha 1998 ,str. 91., Krista Bláhová
8|Stránka
Improvizace bez dramatického děje A) Improvizace bez kontaktu: každý v nich hraje simultánně a pro sebe, což umožňuje zapojení zejména dětem méně průbojným a ostýchavým B) Improvizace s kontaktem: jsou naopak založeny na spolupráci a souhře Závěr: „Základním atributem dramatické výchovy je tvořivost. To znamená, že její proces nemůže být ukončen, či ohraničen žádnými metodami, technikami ani průpravnými hrami. Dramatická výchova se nikdy nemůže vejít do nějaké šablony, podle které bychom měli pracovat, Vždy to bude tvůrčí, jedinečný a neopakovatelný proces hledání a objevování“9 V této kapitole jsem vynechala Fázi přípravy dramatu a to záměrně proto, že se touto částí budu podrobněji zabývat v kapitole Zimní herecká škola a autorské divadlo, kde jsem se snažila při výuce aplikovat některé metody dramatické výchovy do programu herecké školy agentury A-casting.
9
Tamtéž str. 93, 95, 104 a 118
9|Stránka
PRAKTICKÁ ČÁST
2.1. Herecká škola agentury A-casting Předešlá část práce se věnovala teoretickému pojetí vzdělávání a nyní se dostávám k tomu, že přímo nastíním fungování jedné ze soukromých agentur. Podrobně rozeberu jejich nejhlavnější aktivity a zhodnotím, co je přínosem a co by bylo vhodné změnit. Můj výběr byl učiněn na základně vlastní pracovní zkušenosti s touto agenturou, jejíž způsob práce s žáky a program je natolik specifický a odlišný od mé dosavadní praxe, že jsem si ji vybrala jako téma své bakalářské práce. Letní, Zimní a Celoroční herecká škola je nedílnou součástí produkční a herecké agentury, castingového a dětského studia A-casting, která po více než 15 let zajišťuje pro reklamu, filmy a seriály dětské herce ze své databáze.
Zařazení a Cíl: Herecké školy agentury A-casting jsou určeny pro děti od 10 do 19 let, slouží jako soustavná příprava k talentovým zkouškám na vysoké a střední školy uměleckého charakteru, ale také pro rozvoj dovedností v různých disciplínách jako je tanec, zpěv, moderování a jevištní technologie. Na Letní a Zimní Hereckou (dále jen LHŠ a ZHŠ) se mohou přihlásit děti od 10-18. let Na Celoroční Hereckou školu (dále jen CHŠ) děti od 10-19 let.
Forma studia Škola probíhá pravidelně v odpoledních hodinách během školního roku nebo jako týdenní a čtrnáctidenní soustředění v zimním a letním období. Nabízí tedy Celoroční, Zimní a Letní Hereckou školu. Tyto školy mohou žáci absolvovat po úspěšném splnění talentových zkoušek. Celoroční herecká škola 10 | S t r á n k a
agentury A-casting úzce spolupracuje s taneční skupinou Crash Dance a Hudebním a nahrávacím studiem Nikol Davídkové (absolventka Ježkovi Konzervatoře, obor populární zpěv), kam mohou žáci docházet na individuální hodiny tance a zpěvu během školního roku. Na Letní a Zimní škole se účastnici učí práci v divadelním i televizním prostředí a to z pohledu vystupujících, ale i pohledu organizačních a technických složek. Vedení A-castingu: Ředitelka: Alena Kubálková (herci, casting) Zajišťující rozvoz a dohled dětí během natáčení: Lenka Kubálková Produkční a majitel Letní herecké školy: Petr Kubálek Nabízené obory: Herectví Tanec Práce s mikrofonem Kaskadérství a šerm Jevištní technologie Cena ZHŠ je stanovena na částku 3 500 Kč. Cena LHŠ je 5.950,- Kč a bude splatná ve dvou částkách. Nevratná záloha ve výši 2.000 Kč musí být uhrazena ihned po potvrzení o přijetí účastníka. Druhá část ve výši 3.950 Kč musí být uhrazena nejpozději do 30.5 roku přijetí. Na Celoroční hereckou školu se mohou přihlásit zájemci ve věku 10-19 let Cena je stanovena na 2 500,- Kč /pololetí. Všechny ceny byly stanoveny pro rok 2011/2012.
11 | S t r á n k a
Odlišnosti Hereckých škol Agentury A-casting od ostatních soukromých hereckých škol: Spíše než se soukromými hereckými školami by se daly Herecké školy agentury Acasting zařadit mezi letní divadelní tábory a dramatické kroužky. Talent manažer, tedy produkční LHŠ, Petr Kubálek je však zásadně proti přirovnávání systémů LHŠ a ZHŠ k táborovým a letním aktivitám. Jako hlavní odlišnost mohu uvést zejména specifický program pro děti a to zejména v podobě dopoledního vyučování a hodin tance, šermu, kaskadérství, práce s mikrofonem, zvuk, herectví a zpěvu. Kromě pestré nabídky hodin, které děti musí absolvovat, je určitě zajímavé i osazení do řad lektorů, kteří jsou každý rok obměňováni. Lektoři většinou působí na státních vysokých i středních uměleckých školách např. v oblasti filmové a televizní produkce. Lektoři zpěvu a tance jsou zase např. z řad úspěšných tanečních vítězů a reprezentantů ve svém stylu, či pěveckých populárních osobností. Zatímco účastníci LHŠ a ZHŠ mohou absolvovat více ročníků, lektoři se zpravidla mění. Největším odlišným znakem těchto škol však zůstává program večerní, tedy povinné vystupování a vytváření scénáře na téma zábavných televizních pořadů a v neposlední řadě závěrečné muzikálové projekty dle původních scénářů.
2.1.1. Letní herecká škola Letní herecká škola Agentury A-casting je jejím největším projektem, co se účasti žáků i náročnosti programu týče. O místu zařazení do samostatné kapitoly mé práce tedy nemůže být pochyb. Nejprve se zaměřím na její program a charakteristiku. Poté se budu věnovat jejím specifikům, nedostatkům i výhodám.
Historie LHŠ: Letní herecká škola má dvacetiletou tradici. Vznikla jako návaznost na registr dětí agentury A-casting, v počátku ještě ve spolupráci Petra Kubálka a Lukáše Kobrleho. Ten se pro neshody kvůli řádu LHŠ rozhodl od spolupráce s Petrem Kubálkem odstoupit a založil si vlastní uměleckou agenturu Ambrozia, věnující se pořádání Letních a Zimních soustředění pod názvem „Ambroziáda-Letní škola divadla a filmu“ s nabídkou podobných oborů (zpěv, moderování, herectví atd.). V nabídce má 12 | S t r á n k a
také letní soustředění u moře, podzimní filmovou školu, víkendové workshopy a Celoroční kurzy v Hradci Králové. Hlavní rozdíl mezi Ambroziádou a Letní Hereckou školou je v řádu pro účastníky i lektory. Konkrétně v bodu o pití alkoholu a kouření, které vedení Letní Herecké školy přísně zakazuje po celou dobu pobytu, a to nejen pro účastníky, ale i lektory (lektoři ani ve svém volném čase). Charakteristika a průběh Letní herecké školy: Čtrnáctidenní denní pobyt pro účastníky LHŠ je opravdu koncipován jako škola v dopoledních hodinách. Výuka probíhá v jednotlivých oborech spjatých s divadlem a herectvím, v odpoledních pak pokračuje práce na jednotlivých projektech. Počet účastníku LHŠ je kolem sto padesáti. Jsou rozděleni do šesti štábů, které se dělí na čtyři štáby starší a dva mladší. Specifické jsou večerní pořady zaměřené zejména na kopírování zábavných televizních programů a závěrečný projekt dle původního scénáře. LHŠ si tedy neklade za důraz vytvořit během čtrnácti dnů autorské představení na motivy žáků, ale snaží se co nejvěrněji napodobit již zfilmované nebo zdivadelněné náměty. A to jak po stránce herecké, tak po stránce dramaturgické. Původní a autorská zůstává pouze scénografie, kostýmy a masky. Kromě účastníků, lektorů a vedení jsou pro potřebný chod LHŠ nejen zdravotnice a kuchařky, ale také au-pair, které dohlížejí na režim mladších i starších účastníků na chatkách. Au-pair nikterak nezasahují do výuky nebo práce účastníků ani lektorů, ale starají se pouze o pořádek a režim na chatkách v ranních, večerních a nočních hodinách. Ráno před začátkem výuky probíhá meeting všech lektorů, organizátorů a au-pair LHŠ, aby se probraly všechny stížnosti případně problémy, ale i kladné reference a připomínky ze stran účastníků. Poté se jednotliví lektoři rozejdou do svých hodin a odučí zadané lekce pro jednotlivé štáby. Po hodinové pauze na oběd následuje dvouhodinová výuka mladších štábů a starší štáby individuálně pracují na svých zadaných projektech (pokud je potřeba, pomohou lektoři), či večerním pořadu, který ten den mají předvést ostatním. Po večeři 13 | S t r á n k a
probíhají generální zkoušky mladšího a staršího štábu, které vrcholí premiérou nazkoušeného pořadu na zadané téma. Před večerkou se ještě na chatkách koná meeting jednotlivých štábů vedených režisérem, kde se probírá průběh celého dne. Poslední týden je věnován intenzivnímu zkoušení závěrečného projektu a následným generálním zkouškám. LHŠ vrcholí posledním dnem, ve kterém všech šest štábů premiéruje svůj hlavní závěrečný projekt.
2.1.2. Specifika práce s dětským hercem Ač je obsah kapitoly dosti teoretický, zařadila jsem ho do této části práce z toho důvodu, abych mohla konkrétně poukázat na (dle mého názoru) chyby, kterých se agentura v práci s dětským hercem dopouští. Jedná se o to, jak nereálné jsou požadavky na žáky, co se týče hereckého výkonu při zadání inscenací, či scének Letní herecké školy vzhledem k jejich nízkému věku a zkušenostem, jak životním tak uměleckým.
„Vedle sebe zde stojí na jedné straně pojem dítě, které přirozeně podléhá zákonům vývoje, jak ve fyzické tak i psychické oblasti, a na druhé straně pojem herectví, které má svá specifika vycházející z divadelně estetického směřování, jak a do jaké míry lze vůbec skloubit tyto na první pohled odlišné světy? Nezvratitelným důkazem, že dětský projev existuje, jsou četná představení dětského divadla a účast dětského herce v profesionálním divadle a filmu. V čem tedy tkví specifika dětského hereckého projevu? Jistě neopomenutelným a významným faktorem, který naše uvažování směřované k dětskému herectví povede, je věk. Od dítěte nemůžeme očekávat, ba ani požadovat totéž, co od výkonu zralého umělce. Důvodů, z nichž toto tvrzení vychází a o které se opírá, je hned několik. Především se dospělý jedinec, v tomto případě herec, ocitá ve vědomě řízeném procesu tvorby. Nejen, že hraje, jedná v rámci své postavy, ale zároveň přes ni a skrze ni vyjadřuje i sebe, svůj vztah a postoj k světu. Pokud je podkladem text, pracuje i s ním a splňuje zároveň další inscenační požadavky. To vše navíc zarámováno kontaktem s diváky, kteří jsou nedílnou podmínkou jakékoliv divadelní produkce. Navíc dospělý herec potřebuje ke své práci zkušenosti nejen umělecké a úzce profesní, ale plnohodnotně využívá také nabyté zkušenosti životní, která má 14 | S t r á n k a
v herectví své nezastupitelné místo. …Podstatným rozdílem je však skutečnost, že zatímco umělec tvoří v procesu scénického prožitku, dítě se ocitá v prožitku faktickém. Na první pohled sice může herecký projev dětského herce vyznít umělecky, ale pokud tato činnost není vědomá, nemůže se za tento počin pokládat.“10 Už v tomto případě se nároky na herecké výkony žáků LHŠ notně zvyšují a nemohou být naplněny. Muzikálové projekty typu Moulin Rouge, Drákula či Kleopatra, v nichž vystupují dospělé postavy, jsou totiž v reálu hrané profesionálními herci s mnoha životními i uměleckými zkušenostmi, ze kterých mohou čerpat, a které dětský herec nemá. Dalším pravidlem pro dětské herectví, které LHŠ porušuje je nerespektování psychologických zvláštností a specifik s ohledem na vývojová i jiná specifika a absence dospělého režiséra či vedoucího. Podmínky dětského hereckého projevu: „Na dítě je nutno vždy pohlížet i s jeho psychologickými zvláštnostmi a s ohledem na vývojová či jiná specifika. Nejinak tomu bude i v případě schopností a dovedností spojených s vystupováním v divadle či filmu. Tady není dítě tak docela „samo“ a tak úplně ze svého popudu a chtění. S dítětem je v těchto případech vždy někdo, kdo jej ovlivňuje, směřuje, režíruje, či jinak vede. Z pravidla jím bývá dospělý vedoucí nebo režisér, a tak se požadavky a podmínky budou zákonitě vztahovat i k němu. Co by tedy měl dospělý tvůrce splňovat a čeho by si měl být vědom? Především by neměl klást přehnané nároky, ale spíš by měl věku a požadavkům dítěte vyjít vstříc. Pokud se jeho práce týká dětského divadla, měl by inscenaci přizpůsobit dítěti a nepokoušet se podřizovat dítě své inscenační představě.“11
10 11
Zdroj: Časopis Dramatika-umění-divadlo, TD 2/2003 str. 17 Zdroj: Časopis Dramatika- umění-divadlo, TD 2/2003 str. 18
15 | S t r á n k a
Znaky a specifika žáka v období pubescence adolescence z hlediska vývojové psychologie: Období pubescence: od jedenácti do patnácti let Tělesné změny: „Pubescent vyroste ze 145 cm v jedenácti letech na 171 cm v 15 letech, dívka ze 146 na 164 cm, Zvláště si musíme všimnout tzv. růstového spurtu, dočasného prudkého zrychlení růstu u dívek i chlapců. Růstový skok má jeden prostý, ale psychologicky významný důsledek: patnáctiletý už nevzhlíží k dospělému, je sním doslova na stejné úrovni. Mění se tělesné tvary: Rozšiřují se ramena (hlavně u chlapců) a boky (jejichž pánev roste do šířky i do hloubky)přičemž se linie pasu snižuje a u dívek je výraznější. U obou pohlaví se objevuje na bocích a na nohou vrstva tuku, která u chlapců mizí a u dívek zůstává. Paže a nohy nasazují spolu s krkem k růstovému spurtu o rok dříve než trup a zpočátku rostou také ruce rychleji než celé nohy. Tyto disproporce (samá ruka, samá noha) působí trochu komicky a nedivíme se, že uvádí své nositele do rozpaků. U chlapců, kterým mutace (růst hrtanu a hlasivek) znemožní zpívat a dá typický chraplavý ráz, dobře chápeme, když své rozpaky zakrývají oním typickým přešlapováním, klátivou chůzí a šklebivými grimasami (nos a brada náhle více vyčnívají). Růst ňader začíná prvními náznaky v 10 nebo 11 letech. Před první menstruací roste ňadro kuželovitě tukovou tkání. Po první menstruaci se zvětšuje a zakulacuje růstem mléčné žlázy. U chlapců i dívek se zvolna vyvíjí typicky dospělé ochlupení, zvětšují se i vnější pohlavní orgány.“12 Tělesné změny v období pubescence a adolescence patří k jedněm z největších specifik tohoto období a vyzdvihuji je proto, abych uvedla příklad toho, jak může být pro dívky i chlapce stresující vystavovat jejich už tak velké tělesné změny na obdiv ostatním a ještě nechat hodnotit jejich odlišnost v porovnání s ostatními, ať už jde o pěvecké soutěže (X-Factor, Superstar), tak i tzv. soutěže krásy jako je Miss, Missák LHŠ,ZHŠ. Mou hypotézu o citlivosti na vlastní vzhled potvrzuje i následující citace z Vývojové psychologie Pavla Říčana:
12
Říčan Pavel: Cesta životem,Vývojová psychologie, str.171
16 | S t r á n k a
Přijmout svou tvář: „Nejde jen o tvář, nýbrž o celé tělo, povahu, schopnosti a jiné možnosti, jde o to, přijmout sám sebe. To je velký a obtížný úkol pubescentního vývoje. Začneme tváří, zrcadlo je důležitou rekvizitou v pubescentově světě… Začne mu záležet na druhém pohlaví, na tom, zda se bude líbit, zda nesklidí spíše posměch. Když se zamiluje, začne mu na pohlednosti záležet dvojnásob, objeví nově svou tvář, propátrává ji centimetr po centimetru, rys po rysu… Děvčata mají starosti s postavou: abych nebyla moc tlustá! Snaží se držet dietu a někdy to důkladně přeženou. Dívka ovšem s napětím sleduje růst ňader a boků, který ji fyzicky mění z dítěte v ženu. Pohled na sebe sama nekončí jen u zevnějšku. Pubescent se také musí vyrovnat – především a prozatím, na víc nemá- s tím jaký je „uvnitř“13 S tím souvisí i další problematika spjatá se změnami v období pubescence a to zejména změny psychické. Zajímavě tuto problematiku pojmenovává Pavel Říčan ve své knize Cesta životem. Život na sopce: „Pubescence se označuje za období „vulkanismu,“ kdy každá tendence má vyšší temperaturu než v dětství i v následujících období. Můžeme mluvit o hormonální bouři, která rozvíří poměrně klidnou citovou hladinu předchozího stadia. Ať už pubescent navenek ovládá své city, nebo je nepokrytě projevuje, musíme počítat s větším citovým rozkyvem. Může se jemu samému zdát podivný, nenormální. Pubescent reaguje podrážděně. Jeho nálady bývají labilní, nápadně často se mění, převládají však záporné emoce: rozmrzelost, nepokoj, neklid, horečná aktivita, pak zase apatie hraničící s depresí. Dospívající sám nerozumí tomu, co se s ním děje. Vysvětlení hledá přirozeně především v tom, jak se k němu chová jeho okolí. U citlivějších jedinců se objevují poruchy soustředění (zhoršení školního prospěchu), snadná unavitelnost, méně klidný a vydatný spánek, úzkost. Bývají rozháraní, a dá se jen těžko předpovídat, jak zareagují. Mívají pocit nejistoty a už jen to, co jsme řekli od začátku kapitoly, představuje dobrý důvod.“
13
Tamtéž str.178
17 | S t r á n k a
Uvedená problematika psychických změn a specifik v období pubescence souvisí v mé práci hlavně s nárokem režisérů zvládat každodenní povinný program spjatý s veřejným vystupováním a téměř neustálou prací v kolektivu, bez ohledu na to, v jakém rozpoložení se žák nachází. Proto taky jako jednu z hlavních chyb vedení Herecké školy agentury A-casting považuji absenci dětského, či jiného psychologa, za kterým by v případě problémů a starostí mohli účastníci LHŠ přijít. Při počtu 150 dětí a takto psychicky i fyzicky náročném programu, mi připadá absence odborníka na lidskou psychiku více než chybou. Jak už jsem zmínila v předešlé kapitole, na rozdíl od dospělého herce, který je k tomuto povolání umělecky i životně připraven, dítě nemůže být samo připraveno na odpovědnost a náročnost spjatou s profesionálním herectvím. Dle vedení LHŠ by měl tuto funkci, zastávat lektor. Ten ale, jak vím ze své vlastní zkušenosti, není časově schopen tuto práci zvládat a ani k ní není kompetentní.
Období adolescence: vývoj od patnácti do dvaceti až dvaadvaceti let Tělesné změny: „Vlastní tělo je nyní předmětem pozornosti, snad ještě více, než v pubescenci. Chlapci a děvčata, kteří se sami sobě nelíbí, někdy doufají, že si zlepší postavu soustavným cvičením a při dostatečné vytrvalosti je výsledek skutečně vidět-i bez speciálního kulturistického tréninku. Zaujetí vlastním tělem, jeho krásou nebo ošklivostí (často domnělou), dostupuje někdy až hypochondrické intenzity.!“14 Zajímavou kapitolou v období adolescence je vztah ke kultuře, vývoj intelektu a sním spjatá potřeba diskuze s vrstevníky. Jsem tedy ráda, že v programu LHŠ se objevily i takzvané meetingy „režisérů“ a jejich štábů po zhlédnutých představeních, které jsou obdobou Reflexe v dramatické výchově. „Adolescent dozrává k vážnému dramatu. Nevyžaduje již happy end ani sentimentalitu, zajímá ho životní pravda, i když je drsná a tragická. Je přístupný otřesu, roztrpčení, nadšení, které v něm drama vyvolává. Rozhovory o společně
18 | S t r á n k a
zhlédnutém představení trvají hodiny a bývají bouřlivé - sotva co jiného (kromě činů ovšem) má větší význam pro mravní vývoj mladého člověka. Někteří adolescenti už rozumí vážné hudbě, opeře, symfonii. Všechny umělecké dojmy jsou nové a svěží. Aktivní zájmy, které v adolescenci začínají, mají v dnešní době velký význam i pro další život. Jednak proto, že přibývá volného času, jednak proto, že umožňují - ve srovnání s prací – obyčejné svobodnější sebevyjádření, rozvíjejí osobnost i pospolitost.“15 „Důležitou úlohu v období adolescence sehrávají vrstevníci dospívajícího. Ten v době, kdy se uvolňuje z rodinných vazeb, ale současně ještě není schopen fungovat zcela samostatně, potřebuje oporu od lidí, kteří jsou na tom podobně, s nimiž také sdílí své prožitky a získává sociální dovednosti“16 Tuto citaci uvádím na závěr kapitoly o adolescenci ve vztahu k práci na LHŠ, abych poukázala na to, jak nevhodné může být vytváření umělé rivality mezi žáky při uměleckých soutěžích.
2.1.3. Specifikace práce s žáky Letní herecké školy
Kapitolu specifika práce s žáky Letní herecké školy jsem zařadila proto, abych mohla poté hodnotit jednotlivé návrhy na změnu v programu a systému práce s žáky. Účastníků LHŠ je kolem sto padesáti, kde jsou rozděleni do šesti výrobních štábů. Štáby jsou rozděleny na dva mladší a čtyři starší (straší, jsou ve věku třináct až devatenáct let, mladší deset až třináct let). V každém výrobním štábu je jedenáct funkcí. Hlavní funkce jsou: režisér, pomocný režisér a produkční (viz příloha č. 2) Režiséři ve štábech jsou samotní účastníci LHŠ, patří však k nejstarším a nejzkušenějším v oblasti divadla, herectví a jiné praxe potřebné ke zrežírování jednotlivých pořadů. Jde však pouze o jejich postřehy a ne o výčet připomínek. (viz příloha č. 3) 14 15
16
Tamtéž str. 193 Tamtéž str. 200, 201 Vágnerová, M. (1999): Vývojová psychologie, Karolinum – nakladatelství UK, Praha
19 | S t r á n k a
Každý štáb má povinné večerní a ranní pořady + hlavní závěrečný projekt (viz příloha č. 4) Každý štáb má v dopoledních hodinách 3 vyučovací hodiny. Jednotlivé vyučovací hodiny: Tanec, herectví I, herectví II, zpěv a kaskadérství. Hodiny se různě střídají. V odpoledních hodinách se buďto připravuje štáb na večerní pořad, nebo závěrečný projekt, přičemž mladší štáby mají výuku v odpoledních hodinách. Stejný model se opakuje i na ZHŠ s výjimkou toho, že místo dopoledních programů chodí žáci lyžovat. Ti, kteří nelyžují, se věnují (ne povinně) individuální přípravě na večerní výstupy. Vezmu-li v potaz srovnání s mou předchozí praxí z SVČ Lužánky či z Dětského divadla Brno, jsou Specifika práce s žáky Letní Herecké školy dána těmito faktory:
Žáci v jednotlivých štábech pocházejí z jiných měst.
Žáci z mladších štábů, nemají většinou žádnou předešlou zkušenost z oboru spjatým s dramatickým uměním a jejich první zkušenost s výukou v dramatickém a hereckém oboru je tedy z LHŠ. Starší žáci mají většinou různou hereckou průpravu a praxi pramenící z průpravy během školního roku. Tedy v různých dramatických kroužcích, dětských studiích či ZUŠ.
Žáci mají (díky úzké spolupráci s agenturou A-casting) větší, či menší zkušenosti s hereckou prací před kamerou.
Žáci jsou na Letní Hereckou školu vybráni po úspěšném absolvování talentových zkoušek. Talentové zkoušky se skládají z herecké, pohybové a pěvecké části. Předpokládá se tedy, že žáci budou zvládat různé herecké disciplíny, jak činohru, tak i muzikál.
Absence autorské tvorby a práce na autorských projektech.
Termíny „Výjimečný talent“ a fenomén Nově nabitého sebevědomí. 20 | S t r á n k a
Problém Letní herecké školy je preference pěvecky nadaných žáků, pramenící ze zadání závěrečných muzikálových projektů a pěveckých pořadů. Z letní herecké školy se tedy stává spíše Letní škola muzikálu a žáci, kteří mnohdy vynikají svým hereckým talentem ve vyučovacích hodinách jako je pantomima, přednes, či improvizace, jsou tak paradoxně zastínění žáky, kteří vynikají pouze jednostranně pěvecky. Dalším, řekla bych takřka stěžejním faktorem, který ovlivňuje stoupající sebevědomí účastníků LHŠ jsou večerní projekty, při nichž publikum složené z ostatních štábů reaguje na způsob televizních přenosů soutěží jako je X-factor a Superstar televize Nova, tedy hlasitým pískáním, vykřikováním jmen a pokud je výkon opravdu vydařený, tak i ovacemi ve stoje. Je tedy normální, že při obyčejné písničce z pohádky Tři Oříšky pro Popelku v podání desetileté holčičky se dívenka dočká ovací ve stoje i přes průměrnou interpretaci písně. Když ji k tomu kromě atmosféry v sále podpoří ještě čas strávený v kostymérně a maskérně, aby z ní na pódiu i vzhledem byla „opravdová princezna,“ či hvězda, není se čemu divit, že její sebevědomí po výkonu o něco stoupne. Ve srovnání s výstupem například na obyčejné školní besídce, kde je publikum složené převážně z rodičů, spolužáků a učitelů, bude reagovat přiměřeně a zanechá tak ve vystupujícím dítěti určité pochybnosti o svém výkonu nebo alespoň klasickou sebekritičnost uchlácholenou rodičovskou pochvalou a uznáním. Tento americký způsob (který obhajuje jedna z organizátorek LHŠ Lenka Kubálková, která absolvovala herecké a pohybové workshopy v New Yorku) je dle mého pro účastníky LHŠ nestravitelný a velmi nebezpečný. A to z toho důvodu, že i dospělý herec má problém s vyrovnáním se s náhle získanou popularitou a následným nezájmem, natož pak dítě, pubescent či adolescent. Jako hlavní nebezpečí tohoto způsobu chování publika a vytváření uměle navozené atmosféry „super talentu na jevišti“ vidím návrat do školního roku a s ním spojenou docházku do stávajících divadelních a dramatických kroužků. Po návratu do běžného života si tak dítě může klást otázku:
21 | S t r á n k a
Proč mé výstupy najednou nikoho nezajímají? Proč mé výkony nikdo najednou nekomentuje s obdivem? Proč na mé vystoupení najednou skoro nikdo nereaguje, když mě dříve publikum odměňovalo tak bouřlivě. Co je špatně? Která reakce publika je odpovídající mému výkonu? Další iluzi „super talentu na jevišti“ si vytváří účastníci mezi sebou. Získáním hlavních rolí na závěrečných projektech se uměle vytváří kastovní systém, jaký bývá u profesionálního divadla: hlavní role, vedlejší role, taneční doprovod sólistů a sbory. Hlavní role se tak stávají samozvanými lídry ve štábu a někdy si svou privilegovanost přenáší i mimo zkoušky, tedy na chatky a ostatní aktivity. Tady je důležitá role režiséra, který by měl jako vedoucí štábu takovéto chování “ukočírovat“ a dát prostor jiným členům štábu ve vedlejších projektech a večerních pořadech. Posledním faktorem, který přispívá k falešnému pocitu výjimečnosti nad ostatními účastníky, jsou zkušenosti, které si účastníci přivezli z různých Dětských divadelních studií např. Švandova Divadla, či z natáčení seriálů. Poté totiž dochází ke srovnávání kvality představení a dosažených úspěchů v rolích mezi dětmi. Příklad: „Vy hrajete v té vaší vesničce jenom nějaké pohádky v „dramaťáku“, kdežto my v Praze v Dětském studiu hrajeme opravdové hry.“ „Já hraju v Ordinaci v růžové zahradě, v čem hraješ ty?“ Bohužel v takových situacích není přítomen lektor ani jednoho z uvedených souborů. Pokud tedy dítě nemá dostatek argumentů k tomu obhájit výhody a klady svého souboru, může tak skutečně dojít k milnému závěru, že jeho zkušenosti s divadlem a dovednosti jsou méněcenné.
22 | S t r á n k a
2.1.3.1. Co bych na systému LHŠ změnila 1
Program LHŠ
Ačkoli je v pořádku, že se Letní herecká škola snaží naučit všechny účastníky umění v jednotlivých oborech, které jsou s hereckým řemeslem neodmyslitelně spjaty, je do programu nesmyslně zařazeno příliš mnoho komerčních pořadů, kde se především zpívá, tančí, moderuje a s klasickým hereckým řemeslem to nemá nic společného. Jako příklad uvedu ranní pořad Snídaně s Novou, kde s výjimkou jednoho ročníku, kde herectví a produkci učila Mirka Adamová (produkční populárních pořadů na TV NOVA), je tato „výuka“ naprosto bezvýznamná, zabírá čas a jelikož je pořad připravován každý den, v zásadě až po skončení večerních pořadů a tedy doslova “spíchnutý horkou jehlou“ unavenými a vyčerpanými dětmi, které se tak nic nenaučí. Výsledkem je samozřejmě to, že scénář je většinou poněkud trapný a zmatený. Čas vytyčený na přípravu tohoto pořadu bych raději přenechala dětem na odpočinek. Zadání večerních pořadů a závěrečných projektů: V první řadě jsem zásadně proti kopírování jakýchkoliv pořadů a scének na jevišti a díky tomuto zadání z pozice vedení, vzniknul můj první konflikt s producentem LHŠ Petrem Kubálkem. Už zadání pořadů jako Televarieté, či Možná přijde i kouzelník mi přijde pro současnou generaci přinejmenším nepochopitelné a vzdálené, natož nátlak vedení ke kopírování jednotlivých scének Kaisera a Lábuse, či Jiřiny Bohdalové a jim podobných populárních umělců 80. let. Kladu tudíž velký důraz na to, aby děti než přistoupí k obvyklému postupu zavedenému A-castingem (který spočívá v přehrávání scének na DVD a následnému věrnému okopírování děje i dialogů) nejprve zkusily vypátrat ve vlastní paměti, či fantazii komické historky ze svého okolí a života, či ještě lépe z vlastní fantazie. Dalším „kamenem úrazu“ způsobujícím nespokojenost dětí a většinou lektorů jsou pořady typu X-Factor a Miss, jejichž scénář se většinou skládá hlavně z výstupů zpěváků. Když k tomu ještě účastník LHŠ připočte Hlavní projekt Muzikál (ať už klasický, či moderní) stává se z Letní herecké školy spíše škola muzikálová, kde
23 | S t r á n k a
mladí a talentovaní herci i komedianti nejsou obsazováni, ale naopak mírně odstrkováni na „druhou kolej“ zdatnými zpěváky. Každý lektor má svůj program výuky v bodech, ty si může uzpůsobit dle svého výukového programu, musí však být využitelný pro práci na programu LHŠ (Snídaně s Novou, večerní zábavné a soutěžní pořady, hlavní závěrečné projekty). Zde je ukázka toho, jaký program výuky jsem si pro LHŠ připravila já. Můj program výuky (rámcově) 1. ÚVOD DO HERECTVÍ Co je herectví (historie, představitelé, kdy, jak a proč vzniklo), jaký je rozdíl mezi činoherním a muzikálovým herectvím, rozdíl mezi filmovým a divadelním herectvím, herecké techniky. 2. HLASOVÁ PRŮPRAVA – JEVIŠTNÍ ŘEČ Umění vlastní řeči, hlas jako nástroj, hlasová hygiena, artikulační cvičení, správné dýchání, výslovnost jako důležitá součást každého herce, jazykolamy, hlasové etudy (rozhlasová hra atd.) 3. MODEROVÁNÍ Co je to moderování, rozdíl mezi rozhlasovým a televizním zpravodajstvím, jak se dělá reportáž, jak se čte reportáž, správná intonace při čtení zpráv, hry na moderování pořadu a zpravodajství. 4. POHYBOVÁ PRŮPRAVA Proč je řeč těla důležitá, jak vypadá správná herecká chůze, postoj, co můžeme pohybem vyjádřit, tanec
5. PANTOMIMA Řeč těla bez mluvení. Vyjádření dané situace pohybem těla, základní techniky, klaunství atd. 6. PRÁCE S TEXTEM Cesta k přednesu, recitátorství, ukázky a cvičení. Tvorba scénáře 24 | S t r á n k a
7. PRÁCE S REKVIZITOU Zástupná rekvizita na jevišti, co může představovat na jevišti. Praktická cvičení a hry s rekvizitou.
8. MIMIKA A EMOCE Práce s mimikou obličeje jako nástrojem emocí. Co je mimika, jak správně využít mimiku na jevišti a jak na kameru. Rozdíly a příklady. Co jsou to emoce a jak je přirozeně navodit. Praktická cvičení.
9. IMPROVIZACE Co to je Improvizace, improvizace v televizi, v divadle. Seznámení s Improligou, jejími pravidly a následné disciplíny z Improvizačních zápasů.
2
Informovanost účastníků LHŠ o funkci ve štábu
Jako základní problém celé struktury letní herecké školy považuji celkovou neinformovanost účastníků o jejich funkci, ať už se jedná o maskérství nebo režii. Režiséři si kdoví proč myslí, že jejich funkce spočívá přímo v “buzeraci“ ostatních členů štábu, to stejné se týká i produkce. Není tedy divu, že atmosféra po pár dnech začne být dusná a nesnesitelná. Režiséři a produkční nezvládají svou roli, povinnosti, nemají (ve svém nízkém věku mnohdy ani nemůžou mít) dostatečné zkušenosti, tudíž ani autoritu, aby svou práci zvládli. Ostatní členové štábu jsou zaujatí proti vedení svého štábu a postupně tak vzniká každým dnem nová rivalita mezi vedením štábu a jeho členy. Byla jsem nesčetněkrát svědkem situace, v níž režisérka křičela na svůj štáb vulgárně, chování bylo povýšené a v posledních dnech LHŠ před závěrečným projektem bývalo takřka pravidlem, že se režisérky i režiséři jednotlivých štábů v závěrečných projektech hroutili jak po psychické tak i fyzické stránce. Téměř u každého se vyskytlo přetažení hlasivek, nedostatek spánku, bolesti hlavy a přecitlivělost. Navrhla jsem tedy, aby první den LHŠ proběhlo školení ve všech štábech o funkci režie, produkce ad. Můj návrh se loňský rok setkal s nevolí, kupodivu, ne ze strany ostatních lektorů a vedení A-castingu, ale ze strany „režisérů“ samotných. Letos byl však můj návrh
25 | S t r á n k a
přijat a první den LHŠ je tedy věnován přednáškám o funkcích v jednotlivých štábech.
3
Absence dětského, či jiného psychologa
Viz kapitola: Znaky a specifika žáka v období pubescence a adolescence z hlediska vývojové psychologie Co vnímám jako klady LHŠ 1. Prostředky Díky absenci technických vymožeností jako je mixážní pult, osvětlení a další technika, jsou žáci dramatických kroužků nuceni vytvořit si atmosféru a scénu k přiblížení děje divákovi zcela sami. Absence mikrofonů je na rozdíl od účastníků LHŠ nutí učit se mluvit zřetelně a nahlas od samého počátku. Nejmenším účastníkům ve věku 9 let tyto efekty a pomůcky, ale naopak pomáhají při jejich krocích na jevišti před velkým publikem.
2. Rozmanitost Jako velké plus LHŠ přikládám rozmanitost dovedností, které mohou účastníci vidět u svých kamarádů a „kolegů.“ Večerní programy jsou plné tanečnic, žonglérů, zpěváků, kouzelníků, atletů, sportovců ad. Také rozmanitost bydliště dětí považuje producent A-castingu za důležitý faktor, protože se tady často stává, že zatímco některý z účastníků je velmi úspěšný ve svém městě, zde zjišťuje, že je i mnoho šikovnějších a stejně umělecky „zapálených“ dětí odhodlaných stát se “hvězdou“ ve svém oboru. 3. Disciplína Rozporuplná je otázka režimu LHŠ oproti divadelním táborům, či soustředěním dramatických kroužků. Děti na LHŠ postrádají pohyb, sport a alespoň den volna pro zábavu a načerpání nových sil při hrách, na straně druhé mi z pohledu lektorky vyhovuje jistá bezpečnost a disciplinovanost nejen dětí, ale i kolegů lektorů, kteří mají přísný zákaz kouření a pití alkoholických nápojů po celou dobu pobytu. V případě porušení této dohody jsou lektoři a žáci nuceni bez náhrady opustit areál a práci na LHŠ, což se často setkává. Produkční LHŠ vybírá své lektory nejen na základě jejich zkušeností a vzdělání, ale také na základě toho, zda jsou kuřáci nebo 26 | S t r á n k a
ne, či jak moc jsou ochotni obětovat své osobní potřeby ve prospěch žáků. V případě dětí, bych pravidla ovšem opravdu zmírnila a do programu určitě přidala volné dny na zábavu a sport, neb každý rok mnoho dětí odjíždí vyčerpaných. Na druhou stranu se za podobnou finanční částku jakou mají ostatní tábory, naučí vynikat ve více oborech spjatých s divadlem.
2.1.4. Zimní herecká škola Na základě praxe z LHŠ a poučení z jejích nedostatků, co se programu i výuky samotné týče, jsem se rozhodla na Zimní hereckou školu připravit a věnovat větší čas přípravě na základě předešlých poznatků a postřehů. Jako hlavní cíl jsem si určila vyzkoušet s účastníky jiný způsob práce na inscenaci a to konkrétně tvorbou alespoň jednoho autorského představení, které by však zahrnovalo produkčním a ředitelem nařízené osnovy programu. V následující kapitole tedy opět uvedu charakteristiku ZHŠ a poté se budu věnovat popisu postupu při tvorbě autorské inscenace. Stručná charakteristika a program pro rok 2010 ZHŠ volně vychází z náplně LHŠ, je však spíše zúročením nabytých zkušeností a je tím pádem určena téměř výhradně pro absolventy LHŠ. Výuka je směrována na večerní projekty např. X-Factor, Miss, Televarieté, Kabaret, Závěrečný pořad (viz příloha č. 5) a jejich přípravu, zatímco dopoledne a odpoledne si budou účastníci lyžovat v nedalekém ski areálu. ZHŠ se soustředí zejména na výuku mluveného slova, improvizaci, moderování, základy tanečních disciplín a zpěvu na mikrofon. Oproti LHŠ je počet účastníků téměř poloviční, takže je možné pracovat s žáky více individuálně. Rozdíl je také ve smíšení věkových skupin. Štáby nejsou rozděleny na mladší a starší, ale jsou rozděleny tak, aby byl věk dětí přiměřeně stejný v obou skupinách. Můj osobní cíl práce se žáky ZHŠ Se všemi čtyřmi skupinami dětí pracovat tak, aby se rozvíjel nejen jejich talent a dovednosti, ale zejména jejich individualita. Aby nekopírovaly zaběhlé stereotypy předchozích ročníků, zejména pak kopírování scének ze zábavných i soutěžních pořadů. Také se pokusit o co největší vysvětlení daných funkcí ve štábu, nebo alespoň snaha pokusit se funkce, co nejvíce obměňovat tak, aby se nikdo z dětí 27 | S t r á n k a
necítil méněcenný či nevyužitý. Individuální práce s režiséry a produkčními, tak aby nenarušili sociální komunikaci a chod skupiny (štábů). Zejména, aby si uvědomili, že jejich chování může mít z pedagogického hlediska silný dopad na sebevědomí a další chování dětí. Vysvětlit jim, že funkce režisérů a produkce nespočívá v křičení a rozhodování o tom, co mají ostatní ve skupině dělat. Cílem bylo alespoň jedno autorské představení a zejména kolektivní práce na scénáři. Mým cílem tedy bylo aplikovat do programu ZHŠ postupy postavené na metodice dramatické výchovy (viz podkapitola Metody a techniky dramatické výchovy) a konkrétně jsem si stanovila tyto fáze přípravy dramatu: 1. „Hledání a formulace tématu, námětu a cíle (o čem a proč budeme hrát, co chceme, aby se tím děti naučily?) 2. Určení základního dějového obsahu (jak se bude děj vyvíjet, jaké bude jeho zařazení - syžet) 3. Výběr metod a technik (jaké metody a techniky použijeme ke strukturování dramatu?)“ 17 Nejprve bylo třeba zjistit zájem o tvorbu autorské inscenace, ale vzhledem k tomu, že žáci sami projevili už dříve nevoli s kopírováním předehraných scének z DVD záznamů, proběhlo hlasování o preferenci autorského představení bez rozepří. Přesto jsem se však rozhodla s dětmi diskutovat o tom, kde spatřují výhody autorské inscenace a co to vlastně pojem autorské divadlo znamená. Poté jsme si také řekli výhody a nevýhody kopírování a imitování postav a scének.
17
KOTÁTKOVÁ , Soňa a kolektiv: Vybrané kapitoly z dramatické výchovy, Karolinum, Praha 1998 ,str. 94., Krista Bláhová
28 | S t r á n k a
2.1.5. ZHŠ a Autorské divadlo Proces tvorby autorského představení se žáky ZHŠ Autorské divadlo: „Autorským divadlem rozumíme divadlo, které si pro vyjádření o sdělení svého osobitého pohledu na skutečnost vytváří vlastní pojetí divadelnosti (divadelnosti jako jednoty názoru, tématu a divadelních prostředků k vyjádření).“18 Pro autorské představení jsem si nezvolila znak Divadla dramatiků, na jehož straně stojí pevný dramatický text, ale Divadla inscenátorů, které nazýváme autorským divadlem, na jehož počátku stojí téma a potřeba jeho vyslovení. Bylo to z důvodu, že bylo snadnější najít společné téma, na kterém budou žáci pracovat než text, který by zaujal celou skupinu. „Co je třeba zvážit při zpracování nedivadelního textu do divadelní podoby: 1. Děti, které by s textem měly předstupovat před diváka, by měly chápat, o co v něm jde. 2. Děti by toto téma, jeho motivy a situace měly mít vnitřně zpracovány, měly by nad nimi mít jistý nadhled, měly by k němu mít jistý odstup, měly by být schopny je nahlížet. 3. Mohu znát a chápat téma, může mi být blízké, „mé“ mohu ho dokázat nahlížet z odstupu, ale ještě pořád je nemusím být schopen je sdělit-tedy vyhmátnout z něj to, co je podstatou, co je v něm relativní a dát tomu svým tělem a hlasem sdělený tvar, abych nešel jen po povrchu nebo naopak se ve svém tématu neutopil. „Velmi často se končí u bodu prvého či druhého“19
18
KOVALČUK, Josef :Znak y Autorského divadla, Referát na téma Autorské divadlo, vyučovací předmět Teorie Divadla, Lenka Olšanová, 2009 19
PROVAZNÍK,Jaroslav : Dítě mezi výchovou a uměním, Jak je to s uměním vybrat,analyzovat a upravit předlohu svému dětskému kolektivu na míru str. 25
29 | S t r á n k a
Proč práce na autorském divadle: „Autorské divadlo vycházející z ne-her, krom toho, že nabízí daleko širší výběr, také nejen umožňuje, ale přímo nutí ušít scénář svým konkrétním dětem přímo na tělo: počítat s jejich možnosti nemožnostmi, přednostmi i vadami, představovat si, zda jim replika padne do úst a co při ní mohou dělat.“20
Na přípravu jsme měli necelé dva dny. Přípravu jsem rozvrhla do těchto fází: 1. Fáze vybírání tématu 2. Fáze rozpracování tématu, proces inscenační tvorby 3. Práce na scénáři (bodovém) 4. Fáze vytváření dramaturgicko-režijní představy 5. Fáze naplňování dramaturgicko-režijní představy 6. Fáze prezentace inscenace21 1. Fáze Vybírání tématu Bylo důležité vybrat téma týkající se aktuální problematiky pro jejich věkovou skupinu. Žáci si zvolili tzv. věčná témata typická pro věkovou skupinu 10 a méně let jako, co je dobro a zlo, jaký je nejobecnější řád světa, co se platí za jeho porušení a jak je odměněna jeho náprava. Pro starší 10 let byla aktuální témata šikany, etnicko-kulturní diferenciace, rasismus, autorita a vzpoura. Kostymérky a maskérky chtěly zrealizovat svou dlouhodobou představu o ztvárnění „pekla a nebe,“ což zaujalo i choreografky a scénografku. Prostředí bylo vybráno jednoduše školní, neb ho všichni dobře znají a mohou tak v něm ztvárňovat postavy přirozeněji. Režisérka taky přišla s nápadem znázornit v představení aktuální řešené téma na ZHŠ, tedy pokus o změnu v zaběhnutém školním řádu a metody výuky v hodinách.
20 21
Tamtéž str. 25 PROVAZNÍK , Jaroslav : Dítě mezi výchovou a uměním
30 | S t r á n k a
Nakonec tedy zvolena tato témata: Šikana Peklo a Nebe (Dobro a Zlo) Pokus o nápravu hříšníků-ponaučení Autorita (učitelka/ředitel)versus žáci 1. Rozpracování tématu, proces inscenační tvorby Pomocí herního jednání vznikají improvizované scénky ve skupinkách po čtyřech až šesti na zadaná témata. Proč Herní jednání? Pokusila jsem se žákům přiblížit, že může být i jiná cesta práce na scénáři, než dostat do ruky hotový text a přidělené role, které se budou učit nazpaměť. Jednání v herní situaci rozšiřuje schopnost zažívat, experimentovat, hledat neobvyklá řešení vznikajících situací. Přijetí role v herní situaci pak rozvíjí schopnost empatie, vcítění se do druhého, srozumění jeho chování na základě prozkoumání jeho vnitřního prožívání. Scénky, které se žákům nejvíce líbily a nastínily zajímavé charaktery postav, byly vybrány a zařazeny do bodového scénáře. 1. Práce na bodovém scénáři Z improvizačních cvičení a herního jednání byly vybrány a v návaznosti poskládány tyto scény 1.1.Učitelka hudební výchovy se dostává do Nebe, kde se rozhoduje Bůh a Ďábel při hraní šachů zda v nebi zůstane nebo půjde do pekla. 1.2.Ďábel vyhrává v šachu a získává učitelku pro svou pekelnou školu, Bůh s ní posílá i Anděla Cyrila, aby ji hlídal. Anděl hlídá učitelku v přestrojení za čerta. 1.3.Učitelka učí v Čertovské škole „nevhodné“ písně s náboženským podtextem a je za to poslána k řediteli, ten se ale do ní zamiluje pro její ráznost.
31 | S t r á n k a
1.4.Mezitím je odhaleno přestrojení Anděla Cyrila, ostatní čerti ho šikanují za to, že je příliš hodný, málo umouněný, nemá rohy a umí zpívat všechny písně zadané novou učitelkou. Anděl Cyril je Ďáblem odsouzen k věčnému sloužení v pekle. 1.5.Učitelka využije Ďáblovi náklonnosti a přemluví ho, aby nechal Cyrila jít zpět do Nebe, a že ona bude peklu sloužit místo něj. Když Bůh vidí zuboženého Cyrila, rozzlobí se a za trest posílá celé Peklo včetně ředitele na týdenní převýchovu do Nebeské Školy pod vedením nové učitelky Hudební výchovy. 1.6.Andělé a čerti jsou nuceni zvyknout si na stejný školní řád a pod pohrůžkou vyhazovu ze školy sekat latinu. Nakonec vše dobře dopadá a čerti a Andělé si nakonec společně užívají „rošťáren“. 2. Fáze vytváření dramaturgicko-režijní představy V této fázi jsem se s žáky ve skupině zabývala následujícími body a úkoly:
Pojmenovat hlavní záměr inscenace;
Vybrat inscenační žánr a volit ve vztahu k němu inscenační klíč-základní inscenační prostředky;
Vytvářet syžet budoucího divadelního tvaru-scénosled tak, aby dospěl k zamyšlenému záměru-tématu inscenace a byla zachována logika dramatického i scénického dění (vybírat a řadit jednotlivé situace a jednání postav);
Vytvářet hierarchizaci významů-tj. akceptovat podstatné a potlačovat, případně eliminovat podružné podle zamyšleného k záměru;
Vybrat jednotlivé složky divadelního jazyka (slovo, zvuky, scéna a scénické objekty, kostýmy atd.)
Vytvořit text-scénář (každý sám pro svou postavu).
3. Fáze naplňování dramaturgicko-režijní představy V této fázi přípravy divadelní inscenace naplňuji konkrétními akcemi představy, kdy děti pracují s výrazovými prostředky divadla. Především herecké akce, jednáním v situaci. Žáci ve štábu tedy mají možnost:
32 | S t r á n k a
-
Vytvářet podmínky pro prozkoumávání tématu za použití metod dramatické výchovy, prozkoumávat témata pomocí improvizací;
-
vytvářet variace možností naplňování zadaných situací a kriticky je hodnotit a vybrat vzhledem k záměru inscenace - podrobovat je výběru;
-
vstupovat do role, vyjádřit verbálně i nonverbálně emoce, postoje postav;
-
spolupracovat s ostatními;
-
zapamatovat si a zopakovat, fixovat své psychofyzické jednání;
-
orientovat se v herním prostoru a využívat jej k naplnění významu situace či postavy;
-
vnímat a respektovat partnera na jevišti jako hráče i jako postavu;
-
spoluutvářet pomocí správného tvoření hlasu, artikulace a držení těla;
-
splnit podmínky zadané produkčním LHŠ – tedy, aby inscenace obsahovala písně, choreografie a byl zapojen celý štáb.
.
P
Představení na vlastní námět dětí - Čertovská škola
33 | S t r á n k a
Čertovská škola 3. Fáze prezentace inscenace Po nacvičení choreografií a zařazení písní do inscenace, jsou žáci (včetně režisérky, která využila možnosti, zahrát si v jednom projektu společně se štábem) připravení svou autorskou inscenaci předvést ve večerním programu ostatním účastníkům LHŠ. Žáci měli především možnost:
Dovést svou práci do zdárného konce.
Řešit nenadálé situace improvizací, pomoci partnerovi.
Respektovat partnery na jevišti a spolupracovat s nimi.
Zopakovat své psychofyzické jednání.
Spoluutvářet tempo a rytmus při představení.
Pracovat s trémou a dalšími případnými překážkami veřejného vystoupení.
Vnímat zpětnou vazbu od diváků v průběhu představení.
Závěrečná Reflexe Tentokrát se závěrečná reflexe neodehrávala pouze mezi členy štábu, který večerní představení odehrál, ale také mezi diváky. Rozebíraly se jednotlivé postavy, jejich motivace, příčiny jejich motivací, konflikty a jejich příčiny. 34 | S t r á n k a
Zejména mladší děti tato diskuze velmi bavila. Štáb, který představení odehrál a pak popisoval proces inscenační tvorby a jeho specifika na rozdíl od obvyklého zkoušení na večerní pořady byl také spokojen. Ze strany produkčního ZHŠ se tento „pokus“ setkal s nevolí, protože se podle něj žáci nic konkrétního nenaučili. Písním a choreografiím byl vyhraněn menší prostor na úkor mluvenému slovu a improvizacím. Právě improvizace oproti obvyklému „nabiflování“ se textu ze scének bylo režisérce a také mě jako lektorce vyčítáno. Fungovala ale přirozenost a energie na jevišti spjatá s radostí, se kterou děti inscenaci odehrály.
2.1.6. Celoroční herecká škola Nedílnou součástí herecké agentury A-casting je Celoroční herecká škola. Její program je od ZHŠ a LHŠ odlišný a i ona má své specifické znaky, a tak považuji za nutné jí věnovat samostatnou kapitolu.
Stručná charakteristika a program: Probíhá 3 dny v týdnu v prostorách castingové agentury A-casting, tedy v jednom z jejich ateliérů. Je rozdělena na šest skupin dle věku a pokročilosti. V úterý, středu i čtvrtek je vyučování pro mladší děti od 15:30 do 17:00, pro děti od 8 do 13 let a pro děti od 13 do 17 let od 17:00 do 18:30. Mladší i starší děti mají závěrečné vystoupení jednou za rok v Pražském Pidivadle. Náplň hodin se skládá z her, improvizačních cvičení, etud a s blížící se premiérou i zkoušení zadané hry. Celoroční herecká škola tedy svým výukovým plánem připomíná spíše dramatický kroužek, než hereckou školu. Nenabízí totiž v hodinách pohybovou, ani hlasovou průpravu. Žáci mají možnost hlasové a pohybové průpravy u lektorů spolupracujících na LHŠ individuálně v taneční škole Crash Dance, a v pěvecké škole Nikol Davídkové (absolventka Ježkovy Konzervatoře Praha, zpěvačka, lektorka zpěvu). 35 | S t r á n k a
Program CHŠ- pod vedením Petry Arnautové (Herečka a Absolventka VOŠH Praha, 3. rokem lektorka CHŠ) -
Na začátku hodiny mají žáci za úkol mluvit minutu o tom, co se stalo zajímavého, svůj průběh dne atd. a to plynule bez slovních berliček.
-
Cvičení na prostorovou a mimickou paměť (hra 6 míst, žáci pobíhají, poté co se tleskne a je „štronzo“ (na slovo „štronzo“ musí všichni hráči v jakékoliv akci okamžitě strnout v pohybu a zůstat nehybně stát).
-
Cvičení na koncentraci (zapálí se svíčky a žáci si vykládají např. strašidelné historky, důležitým faktorem je pohled z očí do očí a pečlivé poslouchání jako nácvik koncentrace).
-
Slepý sochař, kdy jeden je hmota a druhý ho staví.
-
Žáci dostanou zadaný monolog, mají týden na to se ho naučit, dále pak pracují celý měsíc na interpretaci textu
Představení žáků CHŠ Doba na nazkoušení jedné inscenace je jeden školní rok v CHŠ Doposud nazkoušené a odehrané inscenace: Starší žáci: Střihoruký Edward Osm žen Stepfordské paničky Mladší žáci: Sněhurka a sedm trpaslíků Princové jsou na draka Víkendová Herecká škola: Probíhá vždy o víkendu před premiérou jako generální zkouška. Co změnit, nevýhody CHŠ : Žákům, kteří navštěvují Celoroční hereckou školu více ročníků, připadají hodiny stereotypní a nezábavné (vyplývá to z rozhovorů žáků CHŠ, na jejich přání nebudu 36 | S t r á n k a
jména zveřejňovat). Mají pocit, že se umělecky nikterak nerozvíjí a na zkoušení projektů je málo času. Nespokojeni jsou také s rozdělováním žáků na lepší a horší skupinu, což sama považuji za poněkud demotivující.
3. VIZE ZALOŽENÍ VLASTNÍ HERECKÉ ŠKOLY Spolupráce s agenturou A-casting na Letní a Zimní herecké škole, zvláště pak vedení Celoroční herecké školy mě inspirovalo k založení vlastní herecké školy, a to v Brně. Žák po střední školy má v Brně jen omezené šance, jak se připravit na školy s uměleckým zaměřením. Většinou jsou to dramatické kroužky v centrech volného času (Labyrint, Lužánky, Dětské divadlo Líšeň, Dětské studio Dům, Dětské divadlo Brno apod). ZUŠ (Jaroslava Kvapila, ZUŠ Veveří), či ne příliš prosperující filmové a castingové agentury např. film agentura Racek. V případě přípravy na Konzervatoř, či Jamu však obvykle adepti vyhledávají soukromou přípravu na přijímací zkoušky např. u herců z Národního či Městského divadla (Ladislav Kolář, Jana Janěková atd.) a co se týče taneční a pěvecké přípravy, zůstávají buďto věrni svým učitelkám na taneční a pěveckou průpravu na ZUŠ nebo vyhledávají soukromé taneční školy. Nicméně když si vzpomenu na svou přípravu k přijímacím zkouškám na časovou i finanční náročnost, byla bych zajisté vděčná, kdyby byla možnost chodit na výuku sice k různým lektorům, nicméně na jedno místo popř. v pravidelný čas. Také při placení každé soukromé hodiny u různých lektorů, vyjde soukromá příprava velmi draho, a i proto vznikl nápad jakéhosi centra pro divadlo, o kterém ve své práci píše můj spolužák a spoluzakladatel Centra pro divadlo a vzdělávání Jakub Huťa. Každý jsme pro založení tohoto centra měli jinou motivaci a počáteční vizi, ale cíl byl stejný. A to nejen zkvalitnit přípravu adeptů na střední a vysoké umělecké školy, ale také umožnit všeobecné herecké vzdělání i těm, kteří neměli možnost se vzdělávat. Ať už z důvodu preference jiného povolání, tak kvůli neúspěchu při přijímacím řízení. Přihlášky ke studiu na umělecké školy se pohybují ve stovkách, těch co úspěšně vykoná talentové zkoušky, jsou pouze desítky. Neúspěšný adept si tedy zvolí jiný obor a v případě, že neuspěje v dalších dvou letech (ať už se jedná o studenta střední, či vysoké školy) nejspíše svou snahu o studium herectví (či jiného uměleckého směru) vzdá a bude se soustředit na dokončení studia na své stávající 37 | S t r á n k a
škole. Otázkou tedy zůstává, jakou mají Brňané možnost uměleckého vzdělání v případě neúspěchu u talentových zkoušek, případně a jak zkvalitnit tuto přípravu? Jaké možnosti nabízí Brno pro přípravu na Filmové školy? Vždyť v současné době je tolik zájemců o obory, které nabízí jiné filmové školy (Filmové školy v písku, Filmová škola Zlín, FAMU, Filmová škola Miroslava Ondříčka atd.). Rozhodli jsme se tedy s Jakubem rozšířit Centrum pro divadlo a vzdělání, nabízející ateliér Performativního umění a Teorie umění ještě o ateliér Nová média, který bude nabízet kurz digitální fotografie a práci s kamerou. Bude tak volně navazovat na kurzy Dějiny filmu v ateliéru teorie umění.
3.1. Centrum pro divadlo a vzdělávání Struktura a cíl: Centrum pro Divadlo a vzdělávání (dále jen CDAV) si klade za svůj cíl nejen připravovat mladé adepty na střední a vysoké školy uměleckého směru, ale také sdružovat pedagogy v oblasti kultury a umění. Hlavní ideou celého centra je nabízet praxi a vzdělávání zájemců o umění formou kurzů a seminářů pod vedením kvalitních pedagogů.
Forma studia: Studium je možné absolvovat formou kurzů pod vybranými ateliéry a to buď jednotlivě, nebo jako komplexní přípravu např. při přípravě na přijímací zkoušky na obor muzikálové či činoherní herectví a podobně. Vyučované předměty: Centrum pro divadlo a vzdělávání otevírá v současné době tři různé ateliéry. Jednotlivé ateliéry nabízí tyto kurzy: Ateliér Performativního umění: Komplexní kurz Herecká průprava Pohybová průprava Jevištní mluva Scénický Tanec Zpěv 38 | S t r á n k a
Šerm Akrobacie a Žonglování Ateliér Nová Média: Kurz digitální fotografie Kurz práce s kamerou Ateliér Teorie umění: Psaní a scenáristika Dějiny Divadla Dějiny filmu Teorie divadla Dějiny umění
Stav projektu CDAV v současnosti V současné době Centrum pro Divadlo a vzdělání spustilo své stránky a rozjíždí první kurzy. Našim cílem nebylo a není vytvářet konkurenční prostředí pro soukromé herecké školy, ale právě naopak např. spoluprací s Agenturou A-casting a její jihomoravskou databází mít možnost nabídnou zájemcům o studium na vysokých a středních uměleckých školách odpovídající přípravu a těm, kteří neměli možnost se umělecky vzdělávat, dát finančně únosnou příležitost kurzy navštěvovat. A to v podání kvalitních lektorů, kteří s námi spolupracují. Díky své praxi jsem se mohla vyvarovat chyb při vedení výuky a vytváření jejího programu, ale také jsem pochopila, že nezáleží tolik na technickém zázemí, popularitě a vybavenosti školy, jako na tom kdo a jakým způsobem vyučuje daný obor a pod jakým vedením.
39 | S t r á n k a
ZÁVĚR Při hledání finální verze má práce prošla mnoha tématy. Počínaje srovnáváním a nabídkou soukromých hereckých škol v Česku, přes porovnávání rozdílů mé praxe v Brněnském dětském divadle s prací v Herecké škole A-casting, až čistě po specifika práce s dětským hercem v období puberty a adolescence z hlediska psychologie a pedagogiky. Nakonec jsem se ale vrátila k původnímu záměru soustředit se na metody výuky a programy hereckých škol agentury A-casting a zjistit nakolik jsou pro dětského herce zvladatelné. Dále jsem se pokusila nastínit možné změny v programu i systému LHŠ ve prospěch žáků. Když jsem v teoretické části této práce nastiňovala vzdělávací program základních uměleckých škol v oboru dramatická výchova a metody, které používají, vzpomněla jsem si, jak mne samotnou kolem 12. roku, kdy jsem na dramatický kroužek docházela, trápila otázka, proč nemůžeme hrát opravdové divadlo a proč tolik hodin trávíme různými hrami, namísto zkoušení velkých komedií a dramat. Myslím, že tato otázka je typická pro žáky prahnoucích po hereckém povolání v období puberty a je jen úkolem pedagogů, aby jim na ni dali správnou odpověď. Co mne ale překvapilo, byl fakt, že se tímto způsobem (kdy jsou pravidla práce s dětským hercem ignorována) skutečně pracuje. Je téměř jisté, že vedení vsází na nadšení účastníků pro program s možností vyzkoušet si „úspěšnou a profesionální hereckou práci při přípravě muzikálu“ a také jsou pro tento komerční a mediální tah Herecké školy agentury A-casting velmi populární. Co však dle mého názoru Zimní herecké škole na popularitě ubírá, je vědomá ignorace dětské hravosti a fantazie, touha po vlastní výjimečnosti v období puberty a adolescence a nastavování umělé rivality při soutěžních pořadech ve věku, kdy mládež nejvíce touží být začleněna do kolektivu. Pevně tedy doufám, že se ve své další práci spojené se spolu vedením Centra pro divadlo a vzdělávání vyvaruji chyb, které jsem napsáním své bakalářské práce odhalila.
40 | S t r á n k a
POUŽITÉ ZDROJE: DOČKAL, Vladimír: Zaměřeno na talenty, Nakladatelství Lidové Noviny 2005 s 259, ISBN 80-7106-840-3 KOŤÁTKOVÁ, Soňa a Kolektiv: Vybrané Kapitoly z dramatické výchovy, nakladatelství Univerzity Karlovy, Praha 1998, s222, ISBN80-7184-756-9 KOVALČUK, Josef, PhDr.: Znaky Autorského divadla, AS 1989 PROVAZNÍK, Jaroslav: Dítě mezi výchovou a uměním, Dramatická výchova na přelomu tisíciletí, DAMU, Praha, DAMU, Praha, s 219 ISBN978-80-903901-2-6 VÁGNEROVÁ, Marie: Vývojová psychologie, Karolinum – nakladatelství UK, Praha, 1999, ISBN 978-80-246-0956-0 ŘÍČAN, Pavel: Cesta Životem, Vývojová psychologie. Portál, Praha 2004
Časopis Dramatika- umění-divadlo, TD 2/2003 str. 17 Časopis Dramatika- umění-divadlo, TD 2/2003 str. 18 Internetové zdroje: http://www.konzervatorpraha.eu/ http://www.vosherecka.cz/
http://www.skolaumeni.cz/ http://www.divadlom.cz/skola.php http://www.divadlofilm.cz/
http://www.a-casting.cz/ 41 | S t r á n k a
www.pvskoly.cz/~zusplu/docs/RVP.pdf
Seznam Ilustrací: Obrázek č. 1 Představení na vlastní námět dětí- Čertovská škola Obrázek č. 2 Čertovská škola Obrázek č. 3 Stardance Obrázek č. 4 Miss Obrázek č. 5 Kabaret v Detektivním stylu
Seznam tabulek: Tabulka č. 1 :Počet hodin Tvorby a interpretace, recepce a reflexe v přípravném a Rozšířeném studiu Tabulka č. 2: Program LHŠ Tabulka č. 3: Dopolední výuka LHŠ Tabulka č. 4: Odpolední výuka LHŠ „Ať žijí duchové“: Tabulka č. 5: Odpolední výuka LHŠ „Lotrando a Zubejda“: Tabulka č. 6: Program a pořady účastníků LHŠ
Seznam Zkratek a značek: LHŠ, ZHŠ, CHŠ, CDAV Letní herecká škola, Zimní herecká škola, Celoroční herecká škola, Centrum pro divadlo a vzdělávání
Seznam Příloh: 42 | S t r á n k a
Příloha č. 1 Možnost hereckého vzdělání v ČR vyjma státních uměleckých škol Příloha č. 2 Popis Funkcí ve výrobním Štábu Příloha č. 3 Postřehy režisérů jednotlivých štábů Příloha č. 4 Tabulky Programů LHŠ Příloha č. 5 Program Zimní Herecké Školy
43 | S t r á n k a
PŘÍLOHY Příloha č. 1 Možnost hereckého vzdělání v ČR vyjma státních uměleckých škol Mezinárodní konzervatoř Praha: Cíl Škola klade důraz na kvalitně obsazené herecké a pěvecké oddělení, kde vyučují Čeští umělci, kteří jsou v úzkém kontaktu s provozní praxí a tak nejsou odtrženi od živého aktivního uměleckého provozu. Ne jinak je tomu i na ostatních odděleních. Jejich zkušenosti zaručují otevřenost individuální přístup ke studentům. Cílem výuky je aby se odehrávala v přátelské atmosféře, zvláště k romským studentům a osobnostem, které vycházejí z intuitivního vnímání světa a hledají si svoje místo v evropské kultuře.
Forma studia Otevírá se zde také možnost studia pro vysokoškoláky, kteří nemohou pokračovat ve studiu na ZUŠ vzhledem k tomu, že stát neposkytuje dotaci na tyto studenty. Dosud absolutorium konzervatoře poskytuje vyšší odborné vzdělání, v jednání je pomaturitní navazující bakalářské studium. Kromě klasického vzdělávání nabízí Mezinárodní konzervatoř Praha (dále jen MKP) i různé specializace. Ve vyšších ročnících chce MKP otevřít specializaci na starou hudbu, kde bude možné si rozšiřovat vzdělání ve hře na staré nástroje, barokní flétna, lesní roh, trubka – clarina, loutny a apod.
Cena
Za jeden školní rok činí 20.000,-Kč a to od školního roku 2011/2012. Pro stávající studenty zůstává 15.000,- Kč. Studijní obory:
Hudba – Zaměření: harfa, skladba, klavír, akordeon a jiné. 44 | S t r á n k a
Zpěv - Zaměření: -
klasický zpěv
-
populární zpěv
-
rocková opera
-
jazzový zpěv
Hudebně dramatické umění – Zaměření: muzikál; Zaměření: herectví - denní čtyřleté, denní šestileté Odlišnosti studia na MKP ve srovnání se studiem na jiných uměleckých školách v ČR.: Škola poskytuje možnost studia pro studenty všech národností zvláště s přihlédnutím na dosud opomíjený specifický talent romské menšiny. Definice vyšší umělecké školy Zařazení: Jde o soukromou školu založenou v rámci systému českých vyšších odborných škol, jež umožňuje složení absolventské zkoušky a získání diplomu akreditovaného státem. Vyšší odborná škola herecká (Dále jen VOŠH) Praha: Cíl Prvním, zásadním cílem VOŠH byla reakreditace stávajících vzdělávacích programů Dramatické umění a moderování a Loutkářské umění na MŠMT. V únoru 2010 byl úspěšně akreditován program Herectví a moderování, září 2010 poté program Herectví s loutkou. Do nového vzdělávacího programu, který je platný pro studenty prvního ročníku ve školním roce 2010/2011, byly začleněny nové předměty, jako je jevištní řeč, základy pedagogiky, základy produkce a teorie divadla. Forma studia Studium na Vyšší odborné škole herecké je řádné denní tříleté pomaturitní studium s 45 | S t r á n k a
povinnou účastí na výuce, v oborech HERECTVÍ A MODEROVÁNÍ (moderování jako předmět se nevyučuje na žádné jiné škole) a HERECTVÍ S LOUTKOU. Studium je zakončeno absolutoriem a přiznáním titulu DiS. Výuka probíhá denně od pondělí do pátku, odborná praxe i o víkendech a o prázdninách. Studijní obory: Dříve nabízené studijní obory: Dramatické umění a moderování Loutkářské umění Nové obory/programy: Herectví a moderování Herectví s loutkou HERECTVÍ A MODEROVÁNÍ Hlavním studijním předmětem je Herecká výchova, která je zaměřena především na klasické činoherní herectví. Druhou specializací oboru je Moderování, ke kterému směřuje množství odborných předmětů od Hlasové výchovy přes Rétoriku, Umělecký přednes i Autorský a interpretační seminář, Ortoepii a Práci s mikrofonem. Významnou část studia rovněž naplňuje Pohybová výchova od Tréninku přes Jevištní pohyb, Historické tance, Moderní tance, Muzikálové tance, Šerm až po Pantomimu. Pochopitelně v nabídce nechybí ani Hudební a pěvecká příprava. Většina odborných předmětů je vyučována individuálně. V herectví vyučují cca 10 studentů ve skupině 2 pedagogové, zpravidla herec a režisér. Zpěv a hlasová výchova jsou zcela individuální (1 pedagog – 1 až 2 studenti). Hromadně jsou vyučovány především teoretické předměty jako Dějiny divadla, Estetika, Psychologie. Novinkou je předmět Základy produkce a v nabídce je i povinně volitelná Tvořivá dramatika, Interpretační seminář a Současná divadelní praxe. HERECTVÍ S LOUTKOU Hlavním studijním předmětem je Herectví s loutkou, rozšířené o Loutkové divadlo jednoho herce a Párové loutkové divadlo. Nechybí ani Divadlo masek, Černé divadlo 46 | S t r á n k a
a Vztah k předmětu. Vzhledem k univerzalitě loutkářství je výuka doplněna o Režijní, Dramaturgickou, Scénografickou a Technologickou propedeutiku. Nechybí samozřejmě individuálně vyučované předměty jako je Hlasová výchova, Hudební a pěvecká příprava a stejně jako činoherci i loutkáři procházejí kompletní Pohybovou výchovou. Vzhledem k tomu, že v loutkovém divadle je stále více využívána i činohra, mají studenti rovněž hodiny Herecké výchovy. Hromadně jsou pak vyučovány teoretické předměty jako Dějiny divadla, Dějiny loutkového divadla, Estetika, Psychologie. Cena: Školné činí 40.000,- Kč za školní rok a je splatné ve dvou stejných splátkách (po přijetí a v pololetí). Odlišnosti studia na VOŠH ve srovnání se studiem na jiných uměleckých školách v ČR: Vzhledem k soukromé bázi, na níž je založena, a též k poměrně subtilní a operativní administrativě a průhledné formě řízení, může škola rychleji a účinněji reagovat na změny situace v kultuře, ekonomice, divadle i masmédiích, což mimo jiné přispívá i k poměrně vysoké míře uplatnění absolventů v oboru, který vystudovali, nebo v oborech tomuto blízkých (zařazení rétoriky, stylistiky a moderování do řádné výuky, organizování aktuálních divadelních dílen, tematických návštěv festivalů atd.) Je vůbec jedinou školou, která se věnuje výuce moderování v rámci samostatného předmětu. Také vyučuje tradiční loutkářské umění. Výuka je však zároveň orientována na světové tradiční i moderní směry v oboru (divadlo masek, loutkové divadlo jednoho herce, párové loutkové divadlo, orientální loutkové divadlo). VOŠH přešla ve své výuce herectví i loutkoherectví k modelu praktické výuky vedoucí ke scénickému tvaru již ve druhém ročníku a ke korekci tohoto tvaru v průběhu repríz. Praktická připravenost studentů je tím mnohem bližší požadavkům praxe a studenti na konci třetího ročníku mají výrazně větší zkušenosti s běžným divadelním provozem, než tomu bývá u studentů jiných škol Zlínská soukromá vyšší odborná škola:
47 | S t r á n k a
Herecká škola ve Zlíně je součástí Zlínské soukromé vyšší odborné školy umění, a to jako její Dramatický ateliér - obor Hudebně dramatické umění. Tato herecká škola připravuje studenty k samostatné profesionální práci v divadlech, rozhlase, audiovizuálních médiích a v dalších oblastech kultury. Herecká škola může být i přípravou k dalšímu studiu na vysokých uměleckých školách tříleté denní studium zakončené absolutoriem. Absolutorium se skládá z obhajoby absolventské role a ze zkoušek z cizího jazyka a teoretických předmětů. Absolventi získávají titul "DiS." (diplomovaný specialista). Studijní obory: Zlínská soukromá vyšší odborná škola umění poskytuje tříleté denní studium ve dvou ateliérech - výtvarném a dramatickém a celkem čtyřech různých oborech, přičemž soužití výtvarného a dramatického ateliéru umožňuje navázání na některé směry ve výtvarném umění pracující s prvky výtvarnými i divadelními či umožňuje spolupráci studentů obou ateliérů při divadelních představeních /výtvarný doprovod apod./. Dramatický ateliér: Dramatický ateliér nabízí studium oboru Hudebně dramatické umění, připravuje studenty k samostatné profesionální práci v regionálních divadlech, v rozhlase a audiovizuálních elektronických médiích a v dalších oblastech kultury včetně podnikatelských aktivit. Odborná a praktická příprava na povolání však nevylučuje ani možnost pokračování ve studiu na vysoké škole. V odborných předmětech studenti pracují pod vedením pedagogů, kteří jsou /nebo byli/ aktivními umělci. Náplň studia: V 1. ročníku pomáhají studenti herecké školy při přípravě studentských představení jako kulisáci, zvukaři, osvětlovači, inspicienti, prodávají vstupenky apod. Ve 2. ročníku dostávají příležitost účinkovat v představeních Městského divadla Zlín a ve 3. ročníku připravují až čtyři absolventská představení (v režii pedagogů herecké výchovy, studentů režie JAMU a profesionálních režisérů), ve kterých se mohou prezentovat ředitelům a uměleckým šéfům divadel. Cena:
Školné 2000,- Kč měsíčně (září-červen), jednorázové zápisné v prvním
ročníku 1200,- Kč. 48 | S t r á n k a
Odlišnosti studia na soukromé VOŠ Zlín ve srovnání se studiem na jiných uměleckých školách v ČR: Na rozdíl od VOŠH klade Zlínská škola spíše důraz na všeobecnou praktičnost a připravenost studentů k práci u divadla (praxe v1.ročníku jako zvukaři, jevištní technologové, kulisáci atd.)Žáci tedy mají možnost setkat se i s jinou tváří divadla než je ta z pohledu herce, což si myslím je velkou výhodou. Velkou výhodou herecké školy ve Zlíně je její úzká spolupráce s Městským divadlem Zlín: -
Posluchači herecké školy studují pod vedením pedagogů, kteří jsou aktivními umělci - členy zlínského uměleckého souboru.
-
Na prknech MDZ vykonávají studenti II. a III. ročníku svou odbornou praxi.
Dvouletá herecká škola při Divadle "M" : Zařazení a cíl: Soukromá herecká škola vznikla pod prvním soukromým kamenným divadlem v ČR- Divadlem M. Krom zájezdových představení pro střední školy, děti i dospělé, firemní plesy a jiné nabízí také víkendové kurzy herecké školy pro všechny zájemce o herectví, jevištní pohyb a jevištní řeč. Do této školy se mohou přihlásit ti zájemci, kteří nabyté vědomosti uplatní také ve svém civilním zaměstnání a zkvalitní tak tím svoji práci. (manažeři, moderátoři rozhlasu či soukromých rádií, reportéři televizních stanic atd.) Škola je zakončena písemnými zkouškami z teorie a praktickou zkouškou. Každý účastník obdrží absolventský list o absolvování školy. Forma Studia: Výuka probíhá vždy jeden víkend v měsíci. V sobotu od 9h.do 17h. a v neděli od 9h.do 14h.
49 | S t r á n k a
Studijní obory: Herectví Dějiny kostýmů Šerm Technika mluveného projevu Jevištní pohyb a tanec Moderování Dabing Cena školného na rok činí 15 850,- Kč Odlišnost herecké školy při divadle M ve srovnání se studiem na jiných uměleckých školách v ČR: Jako jediná nabízí předmět Dějiny kostýmů, také díky formě studia o víkendech, může nabídnout svým uchazečům možnost studia při práci. Věk uchazečů není nijak omezen a tak je možné rozhodnout se pro studium herectví až v pozdějším věku či po vystudování jiného, upřednostňovaného oboru.
DIVADELNÍ A FILMOVÁ SPOLEČNOST ZITY KABÁTOVÉ Zařazení a cíl: kurzy jsou určené široké veřejnosti především studentům a dospělým v oblasti divadelní a filmové tvorby. Nabízíme kurzy herectví, dabingu, moderování, zvukové tvorby a režie. Všechny kurzy navazují na tradiční tvorbu s přihlédnutím k novým moderním trendům. Tím umožní našim studentům široké a také velmi kvalitní spektrum znalostí v tvořivé práci, jak samostatné, tak i týmové. Pochopení tvůrčích i výrobních znalostí. Umožní všem zúčastněným přehled o profesionálním světě divadla a filmu, s porozuměním pro symbiózu umění a techniky. Kurzy jsou 50 | S t r á n k a
sestaveny na základě podkladů profesionálů z daných oborů s přihlédnutím k potřebám uměleckých škol, pro zajištění maximální profesionality v daných oborech. Každý účastník by si měl uvědomit, že kurzy jsou zde proto, aby pronikl do základů daných oborů. Tyto kurzy nenahrazují v žádném případě studium na uměleckých školách. Pomohou účastníkům prohloubit znalosti, více se seznámit s daným oborem a jeho problematikou. Forma studia: Kurzy, herecký workshop, semináře, Příměstské tábory Cena: Dle jednotlivých kurzů Herectví: 6 lekcí 1 lekce = 4 hodiny týdně 300,- Kč / hodina Filmové Herectví: 6 lekcí 1 lekce = 3 hodiny týdně 400,- Kč / hodina Dabingové Herectví: 6 lekcí 1 lekce = 4 hodiny týdně 300,- Kč / hodina Filmová režie: 8 lekcí 1 lekce = 3 hodiny týdně 400,- Kč / hodina Moderování: 8 lekcí 1 lekce = 3 hodiny týdně 350,- Kč / hodina Zvuková tvorba: 6 lekcí 1 lekce = 4 hodiny týdně 400,- Kč / hodina
Cyklus divadlo a film (semináře divadelní teorie a historie): večery - 2 hodiny jednou týdně podle zájmu každý čtvrtek od 20:00 500,- Kč / večer Odlišnosti studia: Divadelní a filmová společnost Zity Kabátové nenabízí Herecké vzdělání jako takové, ale spíše kurzy pro laickou veřejnost, ale například i pro absolventy hereckých škol, kteří se chtějí zdokonalit v určitých dovednostech (moderování, dabing), které neměli možnost studovat. Kurzy nabízející Filmové herectví a dabingové herectví jsou v ČR zatím opravdu raritou a divadelní a filmová společnost Zity Kabátové tak vyplňuje díru na Českém trhu v poptávce po těchto kurzech.
51 | S t r á n k a
Příloha č. 2. Popis Funkcí ve výrobním Štábu: Režisér: Řídí práce při uměleckém ztvárnění scénáře, vybírá umělce pro jednotlivé role, probírá je s nimi, vede je o zkouškách. Vychází přitom z již připravených scénářů, na jejichž tvorbě se také někdy podílí. Řídí nastudování a vlastní představení divadelních her a projektů V PRAXI NA LHŠ: Je pro svou funkci dopředu vybrán a může se proto dobře připravit. Účastníci si sami vybírají projekty, ve kterých budou vystupovat, úkolem režiséra je poté udělit všem účastníkům role, dle jejich předpokladů (např. Zpěv jde-li o roli zpívanou) a na základě castingu. Režisér je hlavní autoritou celého štábu a měl by být také hlavní oporou v období krize a vypětí ve štábu. Má k ruce pomocnou režii, produkci a inspicienty, kteří by neměli být jeho podřízenými, ale pravou rukou a rovnocennými pomocníky. Pomocný režisér: Je také režisér. Vykonává dílčí režijní práce podle pokynů režiséra, nebo pracuje na paralelních projektech. V PRAXI NA LHŠ : Tato funkce je potřebná zejména v případě zkoušení více projektů najednou, štáb se tak může rozdělit na ta 2 skupiny, z níž jedna zkouší např. večerní a druhá ranní pořad. Pomocná režie je také důležitá v období častého vypětí a může tak zastat funkci režiséra v době jeho nepřítomnosti aby nevznikl chaos, případně neshody.
52 | S t r á n k a
Produkční: Plánuje, zabezpečuje a řídí zdárný chod zkoušek a příprav na uskutečnění uměleckého projektu.
Zajišťuje vykonání
požadavků režiséra u ostatních
podřízených složek. V PRAXI NA LHŠ : Je asi nejvíce komplikovaná funkce a bývá režisérem dlouho vybírána, produkční v této funkci plní úlohu věrnou profesionální úloze např. televizní produkce nebo divadelnímu manažerství stará se o to aby vždy všichni byli nastoupeni včas, o rozvrhnutí zkoušek, napsání fermanu, pomáhá inspicient, případně řeší problémy alternací a záskoků v případě nemoc apod. Zajišťuje načasování všech generálních i jiných zkoušek, tak aby štáby mohli plně využít jim přidělený čas před večerními a ranními pořady. Stejně jako všechny ostatní funkce dostává první den školení o své funkci, kde má za úkol řešit imaginární problémy a nečekané situace. Musí stejně jako režisér mít přirozenou autoritu a hlavně důvěru štábu. Pokud nefunguje produkce tak jak má, stává se, že štáb projeví svou nedůvěru jak pomluvami tak někdy i sabotováním zadaných úkolů. Inspicient: Zabezpečuje umělecký (herci, zpěváci, tanečníci) a technicko- umělecký (světla, zvuk, kostýmy, masky, rekvizity, stavba) chod zkoušek. Je zodpovědný za včasný příchod umělců na výstup, připravené technické složky (nasvícení, ozvučení a postavení scény.) Při průběhu pořadu nebo představení řídí celý chod. Jsou mu všichni podřízeni. Zvukař: Zajišťuje ozvučení zkoušek a představení podle pokynů režie. Připravuje a upravuje celou zvukovou složku představení. Zodpovídá za připravenost a funkčnost zvukové techniky. 53 | S t r á n k a
Osvětlovač: Zajišťuje osvětlení zkoušek a představení podle pokynů režie. Připravuje a upravuje celou osvětlovací složku představení. Programuje světelné efekty. Zodpovídá za připravenost a funkčnost techniky. Stavba: Zajišťuje postavení dekorace, nebo na zkouškách náznaku dekorace podle pokynů režie a výtvarníka. Popřípadě produkce, inspicient. Kostymér: Zajišťuje přípravu kostýmů podle pokynů výtvarníka a režie, kontroluje jejich vizuální stránku na umělcích. Odpovídá za jejich uklizení na vymezené místo po skončení zkoušky nebo představení. Maskér: Vytváří masky a líčení na umělcích podle pokynů výtvarníka, popřípadě režie. Asistent produkce, režie apod.: Asistenti vykovávají pomocné práce příslušných funkcí. Jsou podřízeni hlavní profesi. (asistent produkce produkčnímu, asistent režie režisérovi.
54 | S t r á n k a
Příloha č. 3. Postřehy režisérů jednotlivých štábů Roberta Pracná: Za režisérku se nepovažuji, a pokud se za ni někdy považovat budu, povede k tomu ještě dlouhá cesta. Je pravda, že LHŠ člověku trochu zastře oči a on má pak pocit, že JE REŽISÉREM. Ovšem poté, když začne psát práci na přijímací zkoušky na DAMU – obor režie, dramaturgie, rychle pochopí, jak moc se mýlil, když považoval svou „letní zábavu“ za něco objevného a hodnotného. A letní pocit, „že té práci rozumím“, se rychle vytratí. LHŠ je pro mě taková relaxace prací, která asi nikdy nebude „shora“ doceněna a proto doufám, že bude doceněna dětmi, pro které tento „tábor“ je. Pár měsíců předtím člověk vymýšlí, co vlastně těch 14 dní s dětmi bude dělat, několikrát se rozčílí nad nesmyslným množstvím projektů, které má každý „štáb“ za 14 dní stihnout a ve výsledku se jen opět uklidní a smíří se s tím, že pravidla hry holt určuje někdo jiný. Závěrečný projekt si každý vybírá podle svého. Já vloni vybrala muzikál Kabaret od tria - John Kander, Fred Ebb a Joe Masteroff. Klasický muzikál, který neobsahuje jen plytký text a pár slaboduchých písniček, a měla jsem pocit, že přesně něco takového by děti měly zkusit. Je to přeci Letní škola, a tak by se měly něco naučit. Tento muzikál je myslím hodně poučný v tom nejlepším slova smyslu. Výběr jsem si nenechala vymluvit, vytvořila zkrácenou verzi muzikálu (další z podivných pravidel) a odjela do neznáma. Do neznáma, kde jsem dostala expres balíček o obsahu: 30 dětí, strach, a velmi rychle byla zaslána i únava. Do té chvíle jsem netušila, co to znamená pracovat s tolika dětmi. První velký problém byl, jak pracovat se všemi dětmi najednou a pokud ne se všemi najednou, jak je rozdělit? Popřípadě, co budou dělat ty, se kterými nebudu pracovat já? Tento problém se mi za celých 14 dní vyřešit nepodařilo a jak jsem pochopila od ostatních „režisérů“, nebyla jsem jediná, kdo tento problém měl, ale asi jediná, která to považovala za problém… Děti, které jsem měla ve štábu, byly vesměs sympatické, hodné, poměrně inteligentní, ale byly mezi nimi obrovské rozdíly v úrovni herecké práce. Nerada používám slovo talent, protože i to nejméně talentované dítě může být ve výsledku mnohem schopnější, než talentované dítě, které se „fláká“ Ale je pravda, 55 | S t r á n k a
že pokud je někomu dáno do vínku od Boha a k tomu je ještě pilný, má logicky navrch nad někým, komu do vínku dáno není a celých 14 dní se chová, jakoby ho to vůbec nezajímalo. Naštěstí tam bylo od každé kategorie trochu a nějak extrémně to nenarušovalo práci. V Kabaretu se vyskytuje prakticky 5 velkých rolí, dalších 5 mluvených rolí a neomezené množství tanečníků a komparsistů. Všechny role jsem obsadila poměrně rychle a bez větších problémů. A žádné velké pře obsazování se nekonalo. Ačkoliv den před premiérou odjel z důvodu nemoci domů jeden z 5 hlavních lidí projektu a role byla narychlo zaskočena. Ovšem na rozdíl od chlapce, který odjel a s kterým jsme se necelých 14 dní snažili všichni domluvit a navést ho na „správnou kolej“, náš záskok je zkušeným hercem a proto se vše obešlo bez nejmenších problémů, jen mé nervy utrpěly pár dalších zásahů… Ale co se celkové práce během těch 14 dnů týká, netušila jsem, jak náročné je vybrat si vážné téma a především vysvětlit ho dětem vesměs v pubertálním věku. Celé zkoušení doprovází drobný chichot sem tam rudnoucí obličej některé z kabaretních tanečnic, sem tam nějaký ten křik, pláč a odchod se slovy „já prostě nevím, jak to hrát!“ Nevím, jestli jsem byla moc tvrdá, ale vyžaduji připravenost a píli, jak od sebe, tak od ostatních. A pokud někdo připravený není, je to špatně. Na druhou stranu ovšem my jsme ti, kteří jsou tam pro ty děti. Takže je asi nesprávné chtít úplně stejně od nich, jako chci sama od sebe a nevím, zda tu pomyslnou hranici jsem někdy právě v tomto bodě nepřekročila… Každopádně ačkoliv jsme se s tím společně trápili jakkoliv, nakonec jsem ve všech viděla, že jsou rádi, že celých 14 dní dělali to, co dělali a můj dennodenní pocit „proč jsem si proboha nevybrala nějakou plytkou komedii a snažím se jim vysvětlit něco, co zcela očividně nechápou“ se nakonec absolutně rozplynul, protože jsem konečně viděla pochopení a radost z toho, že jsem jim nabídla něco jiného, než je jim v tomto věku obvykle nabízeno. Byla to pro mě velká škola, ne z hlediska režisérského, ne z hlediska hereckého, ale z hlediska obrovské životní zkušenosti. Jakub Vlček-režie Na začátku roku 2010 jsem dostal nabídku od pana Kubálka, abych režíroval jeden ze závěrečných projektů na Letní herecké škole 2010. Tuto nabídku jsem přijal a to především proto, že mě vždycky zajímaly všechny činnosti okolo divadla. A jednoduše jsem si chtěl vyzkoušet, jestli to sám zvládnu.
56 | S t r á n k a
První co jsem musel udělat, bylo vymyslet si závěrečný projekt. Požadavky pana Kubálka byly poměrně jednoduché. Měl to být projekt, který by byl zajímavý a dostatečně známý. Protože se mi vždycky líbily písně Michala Davida, první pohled padl na Discopříběh, kde je v podstatě jen jedna velká role a spousta „štěků“. A protože sem si vzpomněl, že Sagvan Tofi napsal scénář k Dětem ráje, kde jsou prakticky jen písně Michala Davida, zajel jsem se na něj podívat do Prahy. Po tom, co jsem sem musel uznat, že je pro mé potřeby prakticky dokonalý. Obrovské množství hlavních rolí a další větších rolí pro mě byl jistotou, že budu moct obsadit velké množství dětí a také hudba, která se mě osobně líbila. Napsal jsem tedy panu Kubálkovi a on zařídil získání scénáře a základů. Protože ale muzikál má celkově 3,5 hodiny, musel jsem ho zkrátit na požadovaných 45 minut, což nebyla sranda a strávil jsem tímhle zkracováním téměř dva měsíce. Další příprava probíhala průběžně v mé hlavě, abych si představil, jak to všechno bude probíhat. Větší přípravu jsem tomu věnovat nemohl, protože jsem nevěděl, které děti dostanu do štábu, takže předběžné rozdělení rolí nepřipadalo v úvahu. Po příjezdu a rozdělení do štábů proběhl ještě to odpoledne obrovský casting, ve kterém se vybíraly děti do jednotlivých rolí, ale taky do dalších dvou večerních „velkých“ projektů (Superstar a Možná přijde i kouzelník), kde se opět mělo vystřídat největší možné množství nových dětí, a taky do tří menších projektů (Snídaně s Novou). Po tomto vyčerpávajícím odpoledni jsem postupně začala zkoušet Děti ráje. Nejdříve probíhaly klasické čtené zkoušky, kterým sem věnoval hodně času a energie, a donekonečna řešil intonace a souvislosti a podtexty jednotlivých replik. Bohužel samotné zkoušky byly neustále přerušovány z důvodů nutností zkoušet i těch ostatních pět projektů, které musel každý štáb absolvovat. Po čtených zkouškách následovalo dostávání se do prostoru a další pečlivé a podrobné sledování všech detailů pohybů a kompletace spolu s dialogy. Průběžně jsem zadával jednotlivým lektorům a hercům, aby pomohli dětem se zpěvem a choreografiemi k písním. Až do dne, kdy jsme měli předvést svůj závěrečný projekt před ostatními dětmi LHŠ, vše probíhalo v pořádku a relativně v klidu. Nicméně při odpoledních zkouškách a „projížděčkách“ se všechno začalo kazit a nervozita stoupala především u mě. A už teď vím, že jsem na ně příliš tlačil a chtěl od nich maximální výsledek, až to zašlo tak daleko, že jsem se v nepřítomnosti svých svěřenců doslova sesypal. Dal jsem pro 57 | S t r á n k a
zbytek odpoledne svým dětem volno, aby si odpočinuli, já se uklidnil a také načerpal nové síly. Večer jsme se opět sešli a odjeli generálku tak, jak jsme ji uplynulý pobyt zkoušeli. Protože jsme šli s veřejnou generálkou na řadu jako první, nebyly hotové určité detaily především některé scénografické prvky a průvodní obrazový materiál (muzikál probíhá ve dvou časových rovinách – 80. Léta 19. století a současnost, a pro jejich odlišení jsem měl namyšleno krátké video). I přes tyto drobnosti se veřejná generálka vydařila nad mé očekávání. I když tam bylo poměrně dost chyb, které divák, který nebyl na zkouškách, nemohl rozpoznat. Pochvalu od svých kamarádů a vedení sklidili jak děti tak i já, takže jsem měl radost, že můj debut byl „úspěšný“. Následující den jsme si celé představení projeli a řekli si, kde byly chyby a které nedostatky je nutné opravit, co vynechat atd. Zbývající tři dny jsme dolaďovali detaily a chyby. Doplnili jsme obrazový materiál a zkusili ještě více zkrátit muzikál, protože místo plánovaných 45 minut měl něco málo přes hodinu. To jediné se nám nepovedlo. Bohužel Děti ráje mají tak rozvrstvený děj, že je poměrně těžké z něj něco vypustit. Nicméně byl sem na výsost spokojený, že jsem ze stostránkového scénáře udělal třicetistránkový a muzikál měl pořád logický vývoj. I přesto, že jsem byl spokojený se svou prací i prací svých svěřenců, mě poměrně zarazilo a velmi znervóznilo zjištění, že na představení před rodiči se přijede podívat autor, tedy pan Sagvan Tofi a moje nervozita vystoupala ještě víc, když jsem ho viděl procházet se v závěrečný den po areálu. Nicméně Představení se povedlo ještě lépe než při generálce, takže jsem se nadouval hrdostí na své děti. A když za mnou přišel pan Tofi a říkal, že se mu to velmi líbilo a obdivoval, že se mi to povedlo takto zkrátit a také, že jsme stihli nacvičit hodinové představení za necelých čtrnáct dní. S odstupem času, vidím stále hodně nedokonalostí a chyb, které bych dnes udělal zcela jinak, a to nejen ve zmíněném představení, ale i dalších projektech a samotném vedení štábu. A právě tyto nedokonalosti, chci odstranit na letošním ročníku LHŠ, protože mne pan Kubálek opět kontaktoval za účelem vedení nového štábu. V Brně dne 20. 4. 2011 Jakub Vlček. Režie na letní herecké škole – Lenka Přichystalová Letní hereckou školu jsem absolvovala jako režisérka dva ročníky za sebou. Když jsem se dozvěděla, že mám být režisérka, byla jsem velmi překvapená, v té době 58 | S t r á n k a
jsem se již půl roku připravovala s naším režisérem na přijímací řízení na obor režiedramaturgie. Již v květnu jsme měli schůzky kvůli přípravě projektů, které jsme si během prvního ročníku bohužel nemohli vybírat zcela volně, měli to být projekty dětem známé. Protože jsem byla ve funkci režisérky na obou turnusech, můžu porovnat hned dva projekty. První byla pohádka s názvem „Princezna se zlatou hvězdou na čele“. Dětem se na tom dobře pracovalo a šlo to mnohem snáze převést na jeviště než jiné projekty. Čím více jsme na tom pracovali, tím více jsme proto byli nadšeni. Ale na samotný závěrečný projekt bylo málo času, protože během čtrnácti dní jsme ke všemu měli ještě dva večerní projekty. Problém byl, že děti byli nejen věkově rozdílné ale taky byly velké rozdíly v talentu a ve zkušenostech. Byli tam úplní začátečníci, kteří pořádně nevěděli, jak stát na jevišti a vedle nich byli ti, kteří hráli divadlo již několik let. Problém byl ten, že na jeviště kde se mělo představení hrát, se děti dostaly jen třikrát. A jen jednou z toho jsme měli možnost zkoušet závěrečný projekt a s kostýmy jsme mohly zkoušet až během generálky. Druhý projekt byla „sestra v akci 2“. To byl přímo horor, nedalo se to dost dobře dělat na jevišti. Ale v příštím roce jsme si již mohli vybírat projekty sami. Nevybrala jsem si přímo divadelní hru, protože ostatní režiséři měli muzikály většinou filmové. Potřebovala jsem projekt, který by měl filmovou předlohu a hodně postav, aby si mohli zahrát všichni přibližně stejně. Nakonec můj výběr padl na „Piti, piti pá“. Pravda, že zde je to postaveno hlavně na postavě hlavní, ale ostatní měli přibližně stejnou roli. Protože jsem měla zkušenosti již předchozího roku, mohla jsem se lépe připravit. Když jsem jela na letní hereckou školu, už byla připravená koncepce. Ale i sebevětší příprava Vás nemůže připravit na vše, pokud pracujete s dětmi. Když je vám přidělen štáb, se kterým máte po dobu příštích čtrnácti dnů pracovat, připadá si člověk jako by žádnou přípravu neměl. Vše se začíná od znovu, musí se to přizpůsobit dětem a prostoru, takže scénář se během prvního dne ještě předělává a upravuje nebo zase vrací do původní podoby. Dokonce se jednou stalo, že jsme upravovali pár věcí v čase mezi generálkou a premiérou, i když se to může zdát jako šílenost, mě to hrozně bavilo. Dělat divadlo a ještě ke všemu s lidmi, kteří mají nadšení a dělají to pro zábavu je to nejlepší, co si člověk může přát.
59 | S t r á n k a
Příloha č. 4-Tabulky Tabulka č. 2. Program LHŠ: Rozvrh hodin dopolední výuky LHŠ 2/2011 Třída Mahulenky Vodárkové - Hairspray den
9.00 - 9.45
Po
Výuka funkcí ve výrobním štábu - celé dopoledne
Út
Balet
Práce s mikrofonem
St
Herecké typy, emoce
Jazz dance
Čt
Western - laso a bič
Výrazové prostředky
Pá
Práce s textem
So
MTV dance
Umění „partneření“
Lezení a pády
Ne
Herecká situace
Pilates
Přednes a moderování
Po
Oheň ve filmu
Pantomima a groteska
Zumba
Út
Improvizace
St
Street dance
Loutkoherectví
Slaňování
Čt
Práce s textem
Musical dance
Vizážistika
Pá
Lanová dráha
Komedie a tragedie
Shrnutí tanečních stylů
Učeb
Herectví 1 - Lenka
ny
Olšanová
10.00 - 10.45
Herecká
Souboj
opora práce
Latinskoamerické tance se
ve
filmu
a
Herecký projev
Role
Divadelní sál
TV Nova sál Letní sál
Pohyb a boj Friebová,
Hlasová technika a dechová
divadle
Polcarová
-
Rvačky a koordinace pohybu
zbraněmi
Herectví 2 - Anna
Tanec
11.00 - 11.45
Nela Daniela
Zámecký sál
Vaníčková
60 | S t r á n k a
Tabulka č. 3. dopolední výuka LHŠ: Rozvrh hodin dopolední výuky LHŠ 2/2011
Třída Barbory Turkové - High school musical
den
9.00 - 9.45
Po
Výuka funkcí ve výrobním štábu - celé dopoledne
Út
Herecké typy, emoce
Balet
Práce s mikrofonem
St
Rvačky a koordinace pohybu
Výrazové prostředky
Jazz dance
Western - laso a bič
Herecký projev
Čt
Hlasová technika a dechová opora
10.00 - 10.45
11.00 - 11.45
Pá
Latinskoamerické tance
Práce s textem
Herecká práce se zbraněmi
So
Herecká situace
MTV dance
Umění „partneření“
Ne
Lezení a pády
Pantomima a groteska
Pilates
Po
Přednes a moderování
Oheň ve filmu
Role
Út
Zumba
Improvizace
Souboj ve filmu a divadle
St
Práce s textem
Street dance
Loutkoherectví
Čt
Slaňování
Komedie a tragedie
Musical dance
Pá
Vizážistika
Lanová dráha
Rezonance s diváky
Učeb ny
Herectví 1 - Lenka Olšanová
Divadelní sál
Herectví 2 - Anna Polcarová
TV Nova sál
Pohyb a boj
Letní sál
Tanec - Nela Friebová, Daniela Vaníčková
Zámecký sál
61 | S t r á n k a
Tabulka č. 4. Odpolední výuka LHŠ „Ať žijí duchové“: Rozvrh hodin odpolední výuky LHŠ 2/2011
Třída Anety Rybové - Ať žijí duchové
den
14.00 - 14.45
15.00 - 15.45
Po
Práce s mikrofonem
Balet
Út
Hlasová technika a dechová opora
Rvačky a koordinace pohybu
St
Rétorika výslovnost
Jazz dance
Čt
Moderování
Western - laso a bič
Pá
Intonace a rytmus
Latinskoamerické tance
So
Populární zpěv
Herecká práce se zbraněmi
Ne
Muzikál
MTV dance
Po
Hudební styly
Oheň ve filmu
Út
Výraz
Street dance
St
Mimika a emoce
Slaňování
Čt
Hygiena hlasivek
Musical dance
Pá
Řeč těla a pantomima
Lanová dráha
Herectví a zpěv - Nikol Davídková
Pohyb a kaskadérství - Rudolf Bok Tanec - Nela Friebová, Daniela Vaníčková
62 | S t r á n k a
Tabulka č. 5. Odpolední výuka LHŠ „Lotrando a Zubejda“: Rozvrh hodin odpolední výuky LHŠ 2/2011
Třída Marie Hejzlarové - Lotrando a Zubejda
den
14.00 - 14.45
15.00 - 15.45
Po
Balet
Práce s mikrofonem
Út
Rvačky a koordinace pohybu
Hlasová technika a dechová opora
St
Jazz dance
Rétorika výslovnost
Čt
Western - laso a bič
Moderování
Pá
Latinskoamerické tance
Intonace a rytmus
So
Herecká práce se zbraněmi
Populární zpěv
Ne
MTV dance
Muzikál
Po
Oheň ve filmu
Hudební styly
Út
Street dance
Výraz
St
Slaňování
Mimika a emoce
Čt
Musical dance
Hygiena hlasivek
Pá
Lanová dráha
Řeč těla a pantomima
Herectví - Monika Friedrichová
Pohyb a kaskadérství - Rudolf Bok
63 | S t r á n k a
Tanec - Nela Friebová, Daniela Vaníčková
Tabulka č. 6 Program a pořady účastníků LHŠ: Rozvrh pořadů ve štábech LHŠ 2/2010
Ranní a večerní pořady + Závěrečný projekt
den
8:30 Štáb
20:00 mladší štáb/21:00Starší štáb
Po
Snídaně s Novou-M. Peroutka
X-Faxtor / Televarieté
Út
Snídaně s Novou K. Šebíková
Mini Miss /Uvolněte se prosím
St
Snídaně s Novou D. Nesvačilová
Pohádka / Možná přijde i kouzelník
Čt
Snídaně s Novou R. Pracná
Vlastní tvorba
Pá
Snídaně s Novou J. Vlček
Superstar/ Zlatý Slavík
So
Snídaně s Novou L. Přichystalová
Tele tele/Kabaret
Ne
Snídaně s Novou M. Peroutka
Pohádka/Detektivka
Po
Snídaně s Novou K. Šebíková
(mladší tým má volno) X-Factor
Út
Snídaně s Novou D. Nesvačilová
(mladší tým má volno)Miss
St
Snídaně s Novou R. Pracná
(mladší tým má volno)Vlastní tvorba
Čt
Snídaně s Novou J. Vlček
(mladší tým má volno)Český Lev
Pá
Snídaně s Novou L. Přichystalová
Discotéka
Závěrečný Projekt- muzikál M. Peroutka - Drákula Závěrečný
Projekt
-
muzikál
D.Nesvačilová - Moulin Rouge
64 | S t r á n k a
Závěrečný Projekt-muzikál L. Přichystalová - Piti, Piti, Pá Závěrečný projekt K. Šebíková – S tebou mě baví svět Závěrečný projekt-muzikál R. Pracná – Cabaret Závěrečný projekt-muzikál J. Vlček - Děti ráje Závěrečný program – Mladší děti: Princezna ze Mlejna Závěrečný program-Mladší děti: Šíleně smutná Princezna
65 | S t r á n k a
Příloha č. 5 PROGRAM ZIMNÍ HERECKÉ ŠKOLY: Prvního i druhého turnusu se zúčastnilo 30 dětí (celkem tedy 60), ty se rozdělily do dvou „štábů“ po patnácti. Ve štábu dostaly přidělené funkce od maskérky, přes kostymérku až po inspicientky. Nejstarší děti ve věkovém průměru 17let dostaly funkci režiséra, pomocného režiséra, produkce a asistenta produkce. Každý den začíná pořadem „Snídaně s Novou“ ve kterém vystupují dva moderátoři, host, moderátor počasí, zpráv a cvičitelka. Večerní programy jsou pak věnované zábavným pořadům, kde mohou žáci ZHŠ předvést Něco ze svých dovedností (zpěv, tanec, moderování, herectví, ale např. i různé druhy sportů, mažoretky, kreslení) Večerní pořady určené produkčním agentury A-casting a vedoucím ZHŠ Petrem Kubálkem: Večerní pořady: X-Factor, Miss, Televarieté, Stardance, Kabaret, Závěrečný pořad
66 | S t r á n k a
Večerní pořad- Stardance
Večerní pořad Miss Průběh ZHŠ: Seznamování: S každou skupinou na začátku zapojím seznamovací hry. Pro pobavení například nechám kolovat toaletní papír, ze kterého si má za úkol každý utrhnout několik útržků, poté o sobě bude mít za úkol říct přesně tolik vět. Dozvídáme se například kdo má jaké koníčky, kolik má let a já i ostatní poté můžeme klást doplňující otázky jako např. Proč by chtěl jet na ZHŠ? Jakou úlohu by chtěl plnit ve štábu? Na který pořad se nejvíce těšíš a co by v něm chtěl předvést atd. Ranní pořad-Snídaně s Novou S každou skupinou pracuji tak aby si i z krátkého ranního programu (vždy 20 minut) odnesli co nejvíce a pobavili se na něm nejen “diváci“ ale zejména aktéři. Vysvětlím jim, že by pořad měl mít vždy nějaké téma, v jehož duchu se bude celý pořad odehrávat a tématu by se měli držet nejen dva hlavní moderátoři, ale i zpravodajci nebo hosté. Děti tak vymyslely např. témata V domově důchodců, Indiáni a jejich kultura nebo Zimní sporty.
67 | S t r á n k a
Aby Snídaně s Novou nebyla jen napodobeninou pořadu tak, jak ho žáci znají z televize a opět se nekopírovaly stereotypy z předchozích ročníků, rozhodla jsem se dát mu větší autentičnost. Zapojit žáky do tvorby reportáže, tak jak ji znám ze své reportérské praxe. Vypůjčili jsme si tedy techniku, která byla na ZHŠ k dispozici a vyrazili jsme jako “opravdový štáb“ rozdělený na kameramana, zvukaře a dva reportéry natočit reportáž na téma Zimní sporty. První část reportáže byla věnovaná škole Snowboardingu, přičemž jeden z účastníků ZHŠ učil jezdit na Snowboardu kamarádku, tedy televizní redaktorku která reportáž připravovala. Druhá část byla věnovaná práci záchranářů. Moderátorky, které pořad provázely a vydaly se udělat rozhovor se záchranářem horské služby v Krkonoších. Nakonec přijel na sněžném skútru odpovědět na pár otázek i sám starosta Jilemnice. Žáci se tedy naučili práci s kamerou, mikrofonem a poté i stříhání natočených materiálů. Zejména to ale pro ně byl nový zábavný způsob jak ranní pořad udělat a odklonit se tak od stereotypů dvou moderátorů sedících na židličkách a naučeně odříkávající text o tom co je za den a kdo má dnes svátek. Stejně jsem se snažila pracovat i se zpravodajové uvádějící počasí a sport. Cílem bylo naučit se (pomocí lekcí hlasové výchovy) při čtení zpráv z novin správně dýchat, artikulovat a intonovat tak, aby jejich výkon byl co nejprofesionálnější. Nebo v opačném případě si napsat text tak, aby při tvorbě i reprodukci zprávy použily svůj vlastní nápad, styl i důvtip a tím se tak vyhnuly zadrhávání při jeho čtení. Štáb II/I. Turnus- Zadané téma Televarieté Režiséři štábu: Roberta Pracná, Jakub Vlček V doprovodném programu, který následoval večer po hlavním programu, byly účastníkům ZHŠ promítány sestříhaná videa z loňských ročníků. Téma Televarieté bylo obvykle zpracováno tak, že žáci okopírovaly známé scénky Kaisera a Lábuse popř. Jiřiny Bohdalové ze známého pořadu z konce 80. let, což mi připadalo přinejmenším hloupé. Děti, které se ZHŠ zúčastnily, již několikátý rok po sobě říkaly, že z velké části dávaly přednost možnosti opsat slovo od slova scénku z videa. Tato možnost jim dokonce byla doporučována přímo od vedení předchozích ročníků. Protože se jim nápad zpracovat téma Televarieté po svém jako Štáb I. líbil, navrhla jsem režisérům, aby zaúkolovaly skupinu tím, sepsat vlastní náměty na scénky, ať už 68 | S t r á n k a
ze života, nebo třeba podle vtipů které mají rádi. Sama jsem se pak věnovala režisérům, kteří chtěli předvést scénu z divadelní hry „Miluji tě, ale,“ kde celá scéna stojí na Dvou postavách ženy Pat a muže Stana, kteří mají schůzku na slepo, přičemž jsou ale oba tak pracovně zaneprázdnění, že se rozhodnou přeskočit od první schůzky rovnou k druhé a od druhé schůzky rovnou k třetí, což samozřejmě vede k mnoha komickým situacím. Režiséři si tak mohli konečně odpočinout od svých povinností vedení štábů a také si zahrát scénku, kterou si sami vybrali. Poté jsem se zbytku štábu pomohla zpracovat do scénáře krátké příběhy a vtipy, které vymyslely a těm kterým nevyhovovala ani tato varianta, jsem nabídla scénář ke kolegově bývalé hře La Comedia, která se také skládala ze starých skečů např. od Monty Phytonů. Štáb II. /II: Turnus Téma zadání Kabaret Režisérky přišly s výborným nápadem-udělat hudební představení jako detektivní příběh. Samy režisérky obsadily samy sebe do role barmanek v Kabaretu, do kterého přijde detektiv, který vyšetřuje vraždu jedné z hlavních tanečnic, ten postupně vyslýchá všechny podezřelé svědky a zaměstnance Kabaretu. Problém jak zakomponovat do děje pěvecké výstupy, jsme vymyslely tak, že otázky a odpovědi budou formou písní. Např. „Kde si včera byl a s kým?“ „To už se nikdo nedoví ty můj kvítku medový“ atd. Samotné vyšetřování dopadne nakonec odhalením vraha, kterým byl dodavač barových sklenic, ten zabil tanečnici proto, že často tancovala na baru, přičemž rozbila velké množství skla, které musel znovu a znovu dodávat. Také jsme tím vyřešili problém, jak do představení zapojit nejmladšího, teprve 6letého žáka. Ten jediný totiž mohl hrát vraha, který se celou dobu ukrýval pod barem Toto úplně poslední představení, které zároveň uzavřelo celou ZHŠ a na které se přijely podívat i rodiče se povedlo hlavně díky skvělé režijní práci obou vedoucích štábu a výborného obsazení role detektiva a jeho pomocníka. Bylo nám tedy prominuto i to, že představení se pevně nedrželo zadaného úkolu.
69 | S t r á n k a
70 | S t r á n k a