3
3 4 5 5 6 7 8 10 11 11 12 12 13 14 14 15 16 19 20 20 21 22 23 23 24 25 25 27
Úvodní slovo SLOVA REKTORA – Nový akademický rok 2005/2006 Ze zasedání Správní rady Jihočeské univerzity Poslanci parlamentu navštívili Jihočeskou univerzitu Ústav fyzikální biologie JU získal prestižní ocenění Menza JU po zásadní rekonstrukci Čestný doktorát JU udělen historikovi prof. PhDr. Josefu Petráňovi, CSc. Prof. J. Petráň: Paradigma spěje ke změně, nikoli k zániku Čestné doktoráty na JU Jihočeská univerzita má tři nově jmenované profesory Noví docenti Jihočeské univerzity Dějiny střední Evropy raného novověku zaujaly francouzské historiky A dítě roste (autor prof. M. Velemínský) Rekonstrukce objektu Vltava vstupuje do 2. etapy Stravování nejen v menze, ale už i v centru města Se stavem příprav na SVU jsme zatím spokojeni Výzkumné záměry – mimořádný úspěch JU III. - Výzkumný záměr Zemědělské fakulty JU Čtvrtý ročník letního tábora pro děti trpící enurézou ve znamení Odysseova putování Toxicita a biodegradabilita odpadů a látek významných ve vodním prostředí (VÚRH JU) O vývoji a trendech v akvakultuře v zemích střední a východní Evropy Z třetí konference České pedologické společnosti Mezinárodní spolupráce - studenti ekonomických oborů se mohou ucházet o Cenu L. Scharingera Z mezinárodních konferencí ZSF JU Diseases of Fish and Shellfish - z konference VÚRH JU v Kodani Příprava učitelů a aktuální proměny v základním vzdělávání - z konference PF JU New Aspects in Aquaculture (VÚRH JU) Základní výzkum v praxi: Myš je zvíře komenzální KRÁTCE
29 30 31 32 35 37 40 40 41
NOVÁ KNIHA - Z. Vybíral: Politická komunikace aristokratické společnosti v českých zemích na počátku novověku ABSOLVENTU JU, O KTERÝCH SE VÍ... Mgr. Vlasta Bohdalová Studium doktorského oboru Rybářství na JU KNIHOVNIČKA JIHOČESKÉ UNIVERZITY (2.) – P. Král: Smrt a pohřby české šlechty na počátku novověku Ke studentskému hodnocení výuky v Jazykovém centru Jihočeské univerzity Adaptační kurzy Teologické fakulty JU se líbily Schola Ludus poprvé mezinárodní Impressions of Nové Hrady Možná i Komenský by se divil!
ÚVODNÍ SLOVO Vážené čtenářky, vážení čtenáři, dne 27. září byl v Aule Jihočeské univerzity slavnostně zahájen akademický rok 2005/2006. Zástupci akademické obce JU vyslechli prezentaci univerzity v podání rektora prof. PhDr. Václava Bůžka, CSc., který zhodnotil výsledky a rozvoj univerzity za uplynulý rok a představil cíle, které by měly jednotlivé součásti univerzity naplňovat v průběhu tohoto akademického roku. Podrobněji se o nich dočtete ve SLOVECH REKTORA. I toto číslo Jihočeské univerzity zůstává věrno některým dalším pravidelným rubrikám, jako například Ze zasedání Správní rady JU, Výzkumné záměry Jihočeské univerzity (tentokrát o VZ Zemědělské fakulty JU), Noví docenti Jihočeské univerzity nebo Knihovnička Jihočeské univerzity. V rubrice ABSOLVENTI JU, O KTERÝCH SE VÍ..., najdete rozhovor s novou členkou Správní rady Jihočeské univerzity Mgr. Vlastou Bohdalovou, absolventkou pedagogické fakulty. Nově uvedenou rubrikou je Základní výzkum v praxi a NOVÁ KNIHA. Jihočeská univerzita udělila v říjnu čestný doktorát v oboru české dějiny prof. PhDr. Josefu Petráňovi, CSc., přednímu českému historikovi. Pan profesor při této příležitosti poskytl Jihočeské univerzitě rozhovor, v němž mimo jiné ocenil působení a výsledky českobudějovické vědecké školy kulturních dějin (tj. činnost historického ústavu, od 1. 1. 2006 filozofické fakulty). S účinností od 1. listopadu jmenoval prezident republiky Václav Klaus devadesát jedna nových profesorů vysokých škol; mezi nově jmenovanými jsou i tři profesoři působící na Jihočeské univerzitě, která má již celkem 75 akademických pracovníků s touto nejvyšší vědeckou hodností. Prezident republiky Václav Klaus přijal záštitu nad mezinárodním kongresem Společnosti pro vědy a umění, který bude Jihočeská univerzita pořádat v polovině příštího roku. Stav příprav na tuto rozsáhlou akci, na jejímž zabezpečení se intenzivně pracuje, byl zhodnotit i prezident SVU Dr. Rechcígl, působící
v New Yorku. O rozvoj Jihočeské univerzity se aktivně zajímají také poslanci – členové Výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR, kteří v šestnáctičlenném zastoupení začátkem listopadu zavítali na univerzitu. Ústav fyzikální biologie Jihočeské univerzity získal prestižní ocenění v rámci přeshraniční spolupráce v oblasti výzkumu, vývoje a inovací. Členové akademické obce Jihočeské univerzity se pravidelně účastní a sami pořádají konference (mj. New Aspects in Aquaculture, Toxicita a biodegradabilita odpadů a látek významných ve vodním prostředí, Problematika generace 50 plus, Příprava učitelů a aktuální proměny v základním vzdělávání, Konference české pedologické společnosti, a řada dalších). Nově navázaná vědecká spolupráce Jihočeské univerzity s pařížskou Sorbonne-Paris IV je zaměřena na dějiny střední Evropy v raném novověku. I když se hlavní investiční akce Jihočeské univerzity zatím průběžně připravují (budova filozofické fakulty s rektorátem, celouniverzitní knihovna, aula), dílčí investiční akce stále probíhají. Byla dokončena rekonstrukce technologie menzy a opláštění budovy a došlo k propojení stravovacího systému tak, že se mohou studenti i vyučující stravovat také v centru města (v budově teologické fakulty). Rekonstrukce objektu Vltava pro účely zdravotně sociální fakulty vstoupila do druhé etapy. Na závěr několik příznivých čísel – ke studiu na Jihočeské univerzitě v akademickém roce 2005/2006 se zapsalo 9 275 studentek a studentů v bakalářských, magisterských a doktorských studijních oborech (+ 352 jich má studium přerušené). Celkem 3 134 nově přijatých posluchačů a posluchaček Jihočeské univerzity složilo v období od 29. září do 26. října 2005 akademický slib, jímž slavnostně vstoupili do akademické obce Jihočeské univerzity. Mgr. Hana Bumbová
3/
SLOVA REKTORA Nový akademický rok 2005/2006 Dne 27. září 2005 byl na Jihočeské univerzitě zahájen akademický rok 2005/2006. Slavnostní zasedání se konalo v Aule Jihočeské univerzity. Hlavním bodem programu byla prezentace Jihočeské univerzity, kterou, stejně jako před rokem, přednesl rektor Jihočeské univerzity prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc.
• Program „molekularizace“ fakulty • Příprava akreditačních materiálů společného
studijního programu Biologická chemie ve spolupráci s Johannes Kepler Universität v Linci • Pod vedením prorektora JU prof. RNDr. Jana Zrzavého, CSc., byla zřízena pracovní skupina, která má zvážit silné a slabé stránky případné transformace biologické fakulty na fakultu přírodovědeckou včetně využití vědeckých a pedagogických příležitostí v našem přirozeném prostoru Filozofická fakulta JU • Zahájení činnosti fakulty (1. 1. 2006) • Příprava akreditace nových oborů (magisterské archivnictví, dějiny umění, italistika, navazující magisterské programy ve spolupráci s Teologickou fakultou JU – antropologie a religionistika) • Příprava společního studijního programu Středoevropská studia ve spolupráci s Universität Passau Pedagogická fakulta JU • Těžiště směřování fakulty musí být zaměřeno na přípravu učitelů základních škol s důrazem na kvalitní zázemí pedagogických, psychologických a didaktických oborů Teologická fakulta JU • Výrazněji posílit kvalitu vědecké práce, postupně směřovat k profilaci výzkumného záměru • Nové možnosti rozvoje – spolupráce s Filozofickou fakultou JU
Prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc., rektor Jihočeské univerzity foto D. Veis
Zdravotně sociální fakulta JU • Pokračovat v uskutečňování započatého rozvoje fakulty tak, aby se podstatně zvyšovala kvalita vědeckých, výzkumných a jiných tvůrčích činností, a to i za předpokladu, že půjde o fakultu spíše prakticky zaměřenou, která se nebude rozvíjet tak prudkým tempem jako doposud
Kromě zhodnocení postavení Jihočeské univerzity ve stávající struktuře českých a moravských veřejnoprávních vysokých škol a konstatování současného stavu úrovně výuky a vědy na Jihočeské univerzitě (včetně úspěchů i slabých míst) byly představeny hlavní úkoly fakult a ústavů Jihočeské univerzity pro tento akademický rok. Tyto úkoly nejsou nové byly postupně připravovány již v předchozím akademickém roce a na několika úrovních diskutovány a projednávány. Jako velké pozitivum zhodnotil v této souvislosti rektor Jihočeské univerzity prof. Václav Bůžek postoj a razanci vedení Zemědělské fakulty JU v čele s děkankou prof. Ing. Magdalenou Hrabánkovou, CSc., v záležitosti příprav na vydělení ekonomicky zaměřené fakulty ze struktury Zemědělské fakulty Jihočeské univerzity.
Zemědělská fakulta JU • V případě úspěšného akreditačního řízení dojde k oddělení ekonomických a technologicky zaměřených oborů – vznik fakulty ekonomicky zaměřené a fakulty technologicky zaměřené (o jejich názvech se vede diskuze) Ústav fyzikální biologie JU • Pokračovat v započaté cestě, tedy aplikovaném a základním výzkumu, a zvláště v doktorských studijních programech Biofyziky Výzkumný ústav rybářský a hydrobiologický JU • Pokračovat zejména v aplikovaném výzkumu a výchově studentů vlastního doktorského programu
Hlavní úkoly : Biologická fakulta JU • Pokračovat ve vědeckém a pedagogickém směřování, otázka kmenových pracovníků fakulty
-hb-
4/
Ze zasedání Správní rady Poslanci parlamentu
se aktivně zajímali o JIHOČESKOU UNIVERZITU
Jihočeské univerzity
Dne 17. října 2005 se v budově Auly JU konalo 23. zasedání Správní rady Jihočeské univerzity, které bylo současně prvním zasedáním v akademickém roce 2005/2006.
V rámci výjezdního zasedání po jižních Čechách navštívili 2. listopadu 2005 členové Výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR Jihočeskou univerzitu. Šestnáctičlennou skupinu poslanců vedl Ing. Jaromír Talíř. Jihočeskou univerzitu reprezentoval rektor univerzity prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc., a členové vedení, prorektorka a prorektoři univerzity.
Správní rada JU v souladu se zákonem číslo 111/1998 Sb. projednala Dlouhodobý záměr Jihočeské univerzity na období 2006 – 2010 a vyjádřila podporu nastíněným prioritám rozvoje JU. Rektor JU prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc., informoval o nejdůležitějších úkolech univerzity v oblasti vzdělávací a vědecké, výzkumné, vývojové, umělecké a další tvůrčí činnosti v nadcházejících letech. Mezi klíčové úkoly JU patří zejména:
Úvodem seznámil přítomné hosty rektor univerzity prof. V. Bůžek s pedagogickým a vědeckým směřováním univerzity, představil koncepci rozvoje Jihočeské univerzity v dlouhodobějším horizontu včetně optimalizace vnitřní stuktury univerzity a vzniku nových součástí (od 1. 1. 2006 upevnila strukturu univerzity nově vzniklá filozofická fakulta, v současné době je připravována akreditace ekonomické fakulty, která se vyčlení ze struktury stávající zemědělské fakulty, atd.). Rektor informoval o stavu příprav na zásadní investiční akce, jakými jsou výstavba budovy filozofické fakulty s rektorátem univerzity, výstavba celouniverzitní moderní knihovny a rovněž výstavba univerzitní auly, které budou vystavěny v horizontu několika let v univerzitním kampusu ve Čtyřech Dvorech.
• zahájení činnosti Filozofické fakulty JU a
příprava akreditace nových oborů pěstovaných na této fakultě, • příprava akreditačních podkladů ke zřízení ekonomicky zaměřené fakulty, • optimalizace struktury a pojetí technologických oborů na Zemědělské fakultě JU a její transformace, • diskuze o možnostech vzniku případné přírodovědně zaměřené fakulty, • pokračování v přípravě strukturovaného studia učitelství, • rozvoj kvalifikační struktury akademických pracovníků JU, • rozvoj tzv. „tvrdé vědy“, ale i rozumně pojatého aplikovaného výzkumu, • rozvoj celoživotního vzdělávání, • zlepšení jazykové vybavenosti posluchačů i akademických pracovníků JU, • realizace významných investičních akcí JU.
Součástí prezentace byla informace týkající se rozvoje vědy na Jihočeské univerzitě - šesti z devíti podaných výzkumných záměrů byla začátkem tohoto roku přiznána ministerská dotace. V pomyslném žebříčku úspěšnosti týkajícím se výzkumných záměrů zaujímá Jihočeská univerzita 3. místo v republice. Zmíněna byla rovněž spoluúčast univerzity na prestižních mezinárodních projektech (Antarktida, Egypt, Papua-Nová Guinea, Čína a další) a geograficky bližší spolupráce se zahraničními univerzitami. Poslance zaujala zejména informace o stavu příprav dvou přeshraničních studijních programů budovaných ve spolupráci s Universität Passau (program Středoevropská studia) a s Johannes Kepler Universität v Linci (program Biologická chemie).
V oblasti investičního rozvoje patří mezi nejvýznamnější stavební akce Jihočeské univerzity v příštích pěti letech zejména výstavba pavilonu pro filozofickou fakultu, výstavba univerzitní knihovny s rektorátem a výstavba auly o kapacitě 300 míst. Zamýšlená výstavba je situována do univerzitního kampusu v lokalitě Čtyři Dvory v Českých Budějovicích. Správní rada JU dále v souladu se zákonem č. 111/1998 Sb., vydala předchozí písemné souhlasy č. 91 – 97, kterými byly schváleny čtyři návrhy na uzavření budoucích smluv o zřízení věcného břemene ve prospěch JU, dva návrhy na prodej nemovitého majetku JU, který je pro další rozvoj JU nadále neupotřebitelný a jeden návrh na vydání souhlasného prohlášení k uznání vlastnictví majetku nedopatřením převedeného v minulých letech na JU.
Prezentace univerzity v podání rektora prof. V. Bůžka se setkala s velkým ohlasem, následovala řada dotazů; úvodní otázky se týkaly financí. Poslance zajímalo například, jak velkou zátěží jsou pro univerzitu studenti překračující standardní dobu studia, jaký názor má vedení školy na změněná pravidla podmínek pro poskytování dotací na ubytování studentů,
5/
a podobně. Stranou nezůstaly otázky spojené se spoluprací se soukromými subjekty (vybudování technologického inkubátoru v ÚFB JU v Nových Hradech - podpora malého a středního podnikání, přípravy na výstavbu nového inkubátoru v univerzitním kampusu ve spolupráci s městem a krajem, apod.), jaký je podíl základního a aplikovaného výzkumu a podobně.
Ústav fyzikální biologie Jihočeské univerzity získal
prestižní ocenění
v rámci přeshraniční spolupráce v oblasti výzkumu, vývoje a inovací Dne 8. listopadu 2005 se v Krajském úřadu Jihočeského kraje konalo Slavnostní vyhlášení cen přeshraniční spolupráce v oblasti výzkumu, vývoje a inovací. Předání cen se uskutečnilo v rámci Trilaterální technologické platformy, která vznikla v roce 2003 jako společná iniciativa tří hospodářských komor: Jihočeské hospodářské komory, Hospodářské komory Horního Rakouska a Průmyslové a obchodní komory Dolního Bavorska. Ceny byly uděleny vědeckovýzkumným institucím a inovačním firmám z partnerských regionů. Jedno z prestižních ocenění získalo Akademické a univerzitní centrum, které se skládá z Ústavu fyzikální biologie Jihočeské univerzity a Ústavu systémové biologie a ekologie Akademie věd ČR. Ocenění převzal ředitel Ústavu fyzikální biologie v Nových Hradech, RNDr. Dalibor Štys, CSc.: „Cenu jsme získali za přeshraniční spolupráci, kterou vyvíjíme v plné šíři, tedy počínaje výukou, přes výchovu studentů, společné vědecké projekty i společné projekty aplikační.“
S velkou diskuzí se setkala otázka zaměřená na uplatňování zásad tzv. Boloňské deklarace, týkající se zejména strukturovaného modelu studia. Poslanci se též informovali na fungování pedagogické fakulty. V této záležitosti vyjádřili názor, že stávající model studia na pedagogických fakultách, obecně přetrvávající z minulých let, je již přežilý a je naopak potřeba vrátit pedagogické fakulty k jejich základnímu poslání – tedy primárně k pedagogice, psychologii, didaktikám a kvalitní přípravě učitelů zejména základních škol. Závěrem diskuze zajímal poslance názor rektora univerzity na aktuálně projednávaný návrh na čtyřleté funkční období rektora. „Tříleté funkční období je příliš krátké na to, aby jakýkoli rektor mohl završit konkrétní koncepční krok, a to nejenom z hlediska legislativy. Proto se k navrhovanému modelu 4+4 roky (funkčního období rektora) také rozhodně připojuji,“ vyjádřil svůj názor rektor Jihočeské univerzity prof. Václav Bůžek. -hb-
Ředitel ÚFB JU RNDr. D. Štys, CSc., v biotechnologické hale foto N. Štysová
Jak dlouho a s jakými partnery vaše vědecké pracoviště tyto přeshraniční aktivity realizuje? „Přeshraniční činnost vyvíjíme od roku 1999, tedy ještě před vznikem současné trilaterální platformy. Na začátku mezinárodní spolupráce jsme společně s Johannes Kepler Universität v Linci participovali v malém projektu Phare CBC. Již tehdy jsme uvažovali o vytvoření společného studijního programu. V rámci projektů s touto univerzitou jsme průběžně vzájemně participovali
6/
na konferencích. Velmi významný byl projekt INTERREG IIIA na linecké univerzitě, ze kterého dnes hodlá těžit projekt biologické chemie. My jsme zrcadlově dostali projekt Phare CBC 2001, díky kterému byl postaven technologický inkubátor, jehož provoz byl v Nových Hradech, kde náš výzkumný ústav sídlí, zahájen na jaře t.r. Před čtyřmi lety se objevila také Fachhochschule v Hagenbergu, pro niž učíme a vyměňujeme si studenty i učitele. Dále běží série vědeckých výměn, máme první kontakty v oblasti přenosu technologií - rakouská firma z Lince hodlá vstoupit do našeho inkubátoru.“
Opotřebovanost v čase se projevila na veškerých sítích, na zdravotní a elektrické instalaci, vzduchotechnice, chladícím zařízení a podobně. Bylo potřeba respektovat nové hygienické předpisy a předpisy Evropské unie, které se týkají přípravy jídel.“ Náklady na opravu, zahrnující vnitřní rekonstrukci a opláštění budovy, dosáhly částky 45 milionů korun. Podíl ve výši 26,5 mil. Kč pokryla státní dotace, druhou část financovala Jihočeská univerzita z Fondu rozvoje investičního majetku. Generálním dodavatelem stavby byly Českobudějovické pozemní stavby, s.r.o.
Jaké další instituce cenu získaly a jaký význam má toto ocenění pro další vědeckou a pedagogickou činnost vašeho vysokoškolského pracoviště? „Z akademických institucí to byla mimo nás již zmiňovaná Fachhochschule Hagenberg a tři firmy, každá z jedné země. Toto ocenění je symbolickým potvrzením, že naše dosavadní úsilí někoho zajímá. Je to velmi dobré zviditelnění vůči krajským institucím a jsme rovněž rádi, že jsme měli při našem krátkém projevu možnost zmínit před představiteli vlády a poslanecké sněmovny problémy, které ztěžují přenos technologií z akademické sféry do praxe.“ -hb-
Zařízení menzy po rekonstrukci
foto -hb-
„Pracovníci Českobudějovických pozemních staveb projevili velkou zkušenost a profesionalitu při výstavbě takto náročného zařízení školského typu. I když byla prováděná stavební technologie odlišná od většiny obdobných zakázek, prokázali odbornost a zkušené řízení v čele se stavbyvedoucím panem Jiřím Šáleným. Firma odvedla velmi dobrou práci, jsem spokojen,“ říká Ing. František Vrtiška.
MENZA JU
prošla krátkodobou, ale zásadní rekonstrukcí V době od 15. května do 20. září 2005 prošla menza Jihočeské univerzity zásadní a náročnou rekonstrukcí ve výši 45 milionů korun. Byla vyměněna technologie stravovacího zařízení a provedeno opláštění budovy. Generálním dodavatelem stavby byly ke spokojenosti zadavatele Českobudějovické pozemní stavby, s.r.o. Od 23. září t.r. je zmodernizované stravovací zařízení Jihočeské univerzity opět plně v provozu.
K jakým změnám došlo u stravování? „Zvýšili jsme kapacitu na 2 400 jídel denně. Rozšířili jsme sortiment i dobu výdeje. Výdej jídel je objednávkový i bezobjednávkový. I přes to, že téměř všechny menzy veřejnoprávních vysokých škol již přešly na bezobjednávkový systém, chceme vyjít našim strávníkům maximálně vstříc. Bezobjednávkový systém je založen na zásadě výhody pro toho, kdo přijde dříve, pozdě příchozí už nemá možnost volby. Proto nabízíme oba způsoby, na neobjednané jídlo jde ten, kdo se nechce objednáváním zabývat. Také chceme rozšířit služby o sortiment studené kuchyně v návaznosti na výdejny v ulici Boreckého 27 (Vltava) a v Kněžské ulici (teologická fakulta, více viz str. 14). Strávník si může zvolit místo stravování podle místa ubytování nebo momentální výuky,“ doplnil ředitel KaM Ing. František Vrtiška. -hb-
„Šlo o první rekonstrukci tohoto objektu od roku 1968, provést zásadní úpravu po stránce stavební i gastronomické bylo nevyhnutelné,“ uvedl ředitel Kolejí a menz (KaM) Jihočeské univerzity Ing. František Vrtiška: „Toto původní stravovací zařízení Zemědělské fakulty VŠZ Praha bylo vybudováno na denní kapacitu přípravy 1 300 hlavních jídel denně se čtyřmi sty stravovacími místy. Za tu dobu zde bylo vydáno 13 199 000 jídel. Po celou dobu probíhal provoz v původních prostorách a jen s velmi nepatrnou obměnou gastrotechniky. Také veškeré používané varné kotle byly po celé období vytápěny parou.
7/
Jihočeská univerzita udělila čestný doktorát přednímu českému historikovi prof. PhDr. JOSEFU PETRÁŇOVI, CSc. Na slavnostním zasedání Vědecké rady Jihočeské univerzity byla dne 11. října 2005 v obřadní síni českobudějovické radnice udělena čestná vědecká hodnost doctor honoris causa v oboru české dějiny prof. PhDr. Josefu Petráňovi, CSc., přednímu českému historikovi.
bouří v 17. a 18. století, dějin techniky a vědy – zvláště historiografie, dějin vzdělanosti a především po roce 1990 dějin každodenní kultury raného novověku. Dokladem skutečnosti, že Josef Petráň patří mezi nejvýraznější osobnosti Filozofické fakulty Univerzity Karlovy, je jeho diplomový seminář. V letech 1960-1996 vedl téměř osm desítek diplomových prací z hospodářských, sociálních a kulturních dějin raného novověku, které uvážlivě začleňoval do širšího badatelského kontextu. Metodologické inovace a méně obvyklá heuristická východiska tvořily půdorys naprosté většiny témat diplomových prací, které vznikaly pod jeho vedením. Mnozí absolventi získali v Petráňově semináři podněty k celoživotní vědecké práci v oblasti dějin raného novověku. Josef Petráň se stal moudrým a trpělivým průvodcem při jejich dalším vědeckém a pedagogickém směřování, ať se týkalo jejich disertačních a habilitačních prací i profesorských řízení. Seminář Josefa Petráně hrál v českém prostředí klíčové postavení při výchově mladých vědců – badatelů o dějinách raného novověku. Svědčí o tom i skutečnost, že v současnosti je mezi přímými žáky Josefa Petráně devět univerzitních profesorů, z nichž mnozí zaujali vedoucí postavení ve svém oboru na univerzitách v České republice.
Prof. PhDr. Josef Petráň, CSc., představuje svou mnohostrannou vědeckou a pedagogickou činností, kulturním rozhledem a svými lidskými i morálními postoji zcela mimořádnou osobnost v současné české historické vědě.
Doctor honoris causa: prof. PhDr. Josef Petráň, CSc., a rektor JU prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc., obřadní síň českobudějovické radnice 11. 10. 2005 foto D. Veis
Rozsáhlé vědecké dílo Josefa Petráně, které čítá 56 knih a více než stovku vědeckých studií vydaných v domácích i zahraničních odborných časopisech, je neobyčejně pestré v rovině tematické, heuristické i metodologické. Až do sedmdesátých let 20. století převažoval v jeho vědecké tvorbě prvořadý zájem o sociální a hospodářské dějiny raného novověku, s jejichž systematickým studiem započal už jako někdejší student v semináři Václava Husy. Své první větší práce soustředil k výzkumu poddanských povstání 17. a 18. století – zvláště nevolnického povstání roku 1775, jež dokázal zařadit do středoevropského kontextu. Vyvrcholením Petráňova systematického studia hospodářské problematiky se na prahu šedesátých let staly dvě vědecké monografie o zemědělské výrobě a poddaném lidu v předbělohorské době, které dosud podstatnou měrou ovlivňují podobně zaměřené proudy bádání. Následně vstoupil Josef Petráň společně s Miroslavem Hrochem do rozsáhlé mezinárodní srovnávací diskuse o „krizi feudalismu“ v 17. století. Jejich společná monografie z roku 1976 vyvolala v zahraničí takový ohlas, že byla vydána roku 1981 v německém překladu v Hamburku. Oba byli vzápětí přizváni k účasti na zpracování
Prof. PhDr. Josef Petráň, CSc., (1930) vystudoval v letech 1949 – 1953 historii a bohemistiku na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze. V roce 1956 se stal na tamější katedře československých dějin a archivního studia odborným asistentem; o tři roky později obhájil kandidátskou disertační práci a v roce 1965 se habilitoval. Univerzitním profesorem českých dějin mohl být jmenován až v polovině roku 1990. Tehdy se rovněž stal prorektorem Univerzity Karlovy pro sociální záležitosti studentů; tuto akademickou funkci vykonával do roku 1994. Ve stejném roce byl jmenován ředitelem Ústavu dějin a Archivu Univerzity Karlovy, kde působí dodnes. Celoživotní učitelská dráha Josefa Petráně je spjata s Filozofickou fakultou Univerzity Karlovy a její katedrou československých dějin (od roku 1993 ústavem českých dějin). Vedle základních přednášek o českých dějinách pozdního středověku a raného novověku vypisoval desítky přednášek výběrových, v nichž se především odráželo aktuální směřování jeho neobyčejně rozsáhlé vědecké práce, ať se týkalo selských
8/
bohemikální části syntézy evropských sociálních a hospodářských dějin, která vyšla roku 1986 ve Stuttgartu.
periodiky čelné místo. Dlouho zrála v několika analytických statích pozoruhodná historie Ouběnic, aby spatřila svou monografickou podobu roku 2000, kde Josef Petráň uplatnil v praxi mikrohistorickou analýzu. Navzdory svému vědeckému a pedagogickému vytížení napsal Josef Petráň kvalitní učebnice pro výuku dějepisu na základních a středních školách i přehledy českých dějin, které byly určené vysokoškolským studentům historie.
Ačkoliv v sedmdesátých letech se badatelská pozornost Josefa Petráně začala pozvolna obracet ke kulturním dějinám, uchopil ve stejné době pozoruhodným způsobem téma z politických dějin – průběh a zvláště důsledky českého stavovského povstání let 1618-1620. Jeho kniha o staroměstské exekuci, která se vyznačuje hlubokou psychologickou kresbou hlavních protagonistů, se stala velmi oblíbenou u mnoha generací čtenářů (v letech 1972 – 2004 vyšla prozatím ve čtyřech vydáních). Pod vlivem francouzské, nizozemské, polské a západoněmecké historiografie kulturních dějin se utvářelo už na přelomu sedmdesátých a osmdesátých let Petráňovo pojetí dějin každodenní kultury, které zahrnovaly období od pravěku až do konce 18. století a vyšly ve čtyřech monumentálních svazcích v letech 1985 a 1995 – 1997. Nelze zastírat, že právě tato vědecká syntéza zásadního významu podstatným způsobem ovlivnila pojetí sociálních a zvláště kulturních dějin raného novověku v devadesátých letech 20. století. Josef Petráň svou koncepcí kulturních dějin předznamenal příklon části mladé a střední badatelské generace na přelomu 20. a 21. století k teoretickým východiskům francouzské školy Annales a především historické antropologie.
Profesor Josef Petráň svým rozsáhlým vědeckým a pedagogickým dílem zásadním způsobem ovlivnil teoretické, metodologické a tematické směřování moderního bádání o českých a středoevropských dějinách pozdního středověku a raného novověku.1 Ve svém semináři vychoval řadu vědců – současných univerzitních profesorů – kteří ve svých vědeckých dílech dále rozvíjejí jeho teoretické podněty zvláště při výzkumech sociálních a kulturních dějin. Především vědecké monografie a syntézy, na jejichž tvorbě se Josef Petráň autorsky či redakčně podílel, představují vrcholná díla české historické vědy poslední třetiny 20. a prvního desetiletí 21. století, a to i ve středoevropském srovnání, která vyzařují řadu podnětů i dalším badatelským generacím. Josef Petráň – vynikající vysokoškolský učitel a vědec – dokázal svou radou, zkušeností i laskavým povzbuzením pomoci všude tam, kde ho jeho žáci potřebovali. Už patnáct let trpělivě přijíždí čas od času také do Českých Budějovic a s nevšedním zaujetím se ujímá oponentur disertačních a habilitačních prací, předsedá v komisích, zkouší u rigorózních zkoušek a trpělivě sleduje vědecké směřování Historického ústavu Jihočeské univerzity.
Ve druhé polovině devadesátých let mohl Josef Petráň také zúročit svůj dlouhodobý badatelský zájem o dějiny Univerzity Karlovy, jehož první vrchol přinesla jeho syntéza dějin filozofické fakulty na pozadí vývoje humanitní vzdělanosti. Společně s Františkem Kavkou se stal hlavním vědeckým redaktorem a spoluautorem čtyřsvazkové syntézy dějin Univerzity Karlovy, které vyšly v letech 1995-1998, a také dvoudílné anglické verze dějin tohoto vysokého učení z roku 2001. Přestože nelze uvádět všechny práce Josefa Petráně, které směrodatným způsobem ovlivňovaly vědecké bádání o dějinách jagellonské, předbělohorské i pobělohorské doby – zvláště šlechty, je třeba připomenout jeho vpravdě průkopnický pohled na společnost v počátcích národního obrození z roku 1990 i jeho svět „nedějin“, který předestřel v brilantně napsané knize, v níž vylíčil průběh slavnosti, jež se konala na počest královské korunovace Leopolda II. (vyšla roku 1988 a v druhém vydání o šest let později). Když roku 1973 vstoupil Josef Petráň do redakční rady Sborníku vlastivědných prací z Podblanicka, mohl v plné šíři uplatnit svůj vědecký zájem o dějiny benešovského regionu, kam ho poutaly kořeny jeho rodu. Uvedený sborník se zásluhou Josefa Petráně proměnil v sedmdesátých a osmdesátých letech v prestižní regionální časopis, jenž zaujímal mezi českými
Vyčerpávající bibliografii Josefa Petráně obsahuje stať Jaroslava Pánka, Historik a učitel Josef Petráň, in: Jaroslav Pánek (ed.), Vlast a rodný kraj v díle historika. Sborník prací žáků a přátel věnovaný profesoru Petráňovi, Praha 2004, zvláště s. 105-123. 1
(Materiál Historického ústavu JU)
9/
Profesor Josef Petráň: Paradigma spěje ke změně, nikoli k zániku
Pane profesore, s jakými pocity jste přijal čestnou vědeckou hodnost Jihočeské univerzity? Já si tohoto ocenění opravdu velice vážím, a není to jenom zdvořilostní fráze, která se při takových příležitostech říká. S Jihočeskou univerzitou, s historickým ústavem, který se zde formoval, spolupracuji od jeho počátku a mám radost, že českobudějovická vědecká škola kulturních dějin je dnes pojmem, pojmem nejenom doma, ale i v mezinárodním měřítku. Vezměme například skutečnost, kolik dosud historický ústav, budoucí filozofická fakulta, uspořádal mezinárodních konferencí. A vycházející soubor Opera Historica, kolik monografií mladých lidí, ať jde o disertace nebo habilitační práce, v této monografické řadě vychází, a vždy je to podnětné. Historie má jen tehdy opodstatnění, když má smysl. Pro historika, ale i pro veřejnost, nejenom odbornou, ale i tu širší, která se o dění zajímá. Bylo by naprosté ignorantství, žít a neuvědomovat si, že tomu, co žiji něco předcházelo, něco bude následovat, a že v průsečíku je nesmírně důležité se po smyslu pídit. Pro mne je Jihočeská univerzita velmi významnou školou kulturních dějin, která naši vědu zvedá na evropskou úroveň. A proto mne těší, že právě od této univerzity jsem ocenění získal. Tady vidím totiž hledačství metod, to neustálé pátrání a nespokojenost s tím, co bylo již dosaženo. Celý svůj život se pohybujete v univerzitním prostředí – jako student, učitel, pracovník Archivu Univerzity Karlovy, mimo jiné jste se podílel na vydávání Dějin Univerzity Karlovy. Jak pohlížíte na „nové“ univerzity, které vznikly po roce 1989, mohou konkurovat těm tradičním? Tato škola má jednu výhodu, že vznikla nedávno a nenese s sebou tradici, kterou by byla zatížena. Před tradicí je třeba smekat klobouk, ale ve vědě je tradice často břemenem. Tady to břemeno není. Když sem přišel kolega Bůžek, jako mladý a velmi nadaný vědec a pedagog, začal si vytvářet školu mladých lidí. A Jihočeská univerzita – to je škola už celkem hotová, tím chci říci, že škola je tehdy utvořená, má-li vlastní metody, zaměření, a samozřejmě i mezinárodně uznávané výsledky. A to zde rozhodně je. Co je velkou výhodou pro nové univerzity – vznikly v době, kdy se otevřela možnost zahraničního bádání, což je neocenitelná příležitost, kterou moje generace neměla. Netvrdím ale, že to dobré metodologicky přínosné se
lidem otvírá výhradně v zahraničí. Tady u vás je prostředí pro utváření středoevropského příhraničního regionu s návazností na Německo, Rakousko a další oblasti. Střední Evropa se musí kolem nějakého bodu utvářet, a zde je podle mého názoru velká šance takovéto centrum vytvořit – tedy středoevropské centrum vědeckých výzkumů.
Prof PhDr. Josef Petráň, CSc.
foto D. Veis
Historie je profesně prolnuta celým Vaším životem, je možné v bádání a historii obecně stále nalézat uspokojení? Dějepis musí být člověku neustálým hledáním, pátráním po smyslu. V životě člověk nikdy smysl plně nepochopí, ale odborný dějepis, to je něco, v čem musíte stále hledat smysl, a pokud bych si to neuvědomil, pak bych to nedělal, to by nemělo význam. Objevování, to je detektivka, je v tom napětí. Vy víte, že je zde něco řečeno v hypotéze a vy se chcete dopídit, dobrat něčeho dalšího. Je potřebí hledat. Nelze poznatky dávat jen do scientistních tabulek, to pak člověka znudí. Důležitá je detektivní činnost, hledání. A to je vlastně u jakékoli práce, kterou člověk dělá, musí tam být napětí. Důležitá je představivost a imaginace; kdo toto postrádá, ať radši dějepis nedělá. Jedna z Vašich posledních knih se zabývá dějinami Ouběnic, ke kterým máte citový vztah. Nemůže právě citová vazba historika subjektivně ovlivňovat? Člověk nesmí dělat apologa či laudatio osobnosti nebo lokalitě, musí se na věc dívat zvenčí, to je základ. Historik si musí udržovat vědomě odstup, stavět pomyslnou mříž, a musím připustit, že to jde těžko. Vždy je třeba pohlížet na kulturní prostředí způsobem Geertzova „zhuštěného popisu“. Někteří historikové hovoří v poslední době o konci historie, Váš kolega Dušan Třeštík o konci paradigmatu, Vy sám jste používal termín „nedějiny“. Obáváte se konce historie jako vědního oboru?
10/
Tady jde o několik věcí. Paradigma – volba vědecké problematiky a způsob jejího řešení se mění, a mění ho i Jihočeská univerzita, škola kulturní historie. Paradigma spěje ke změně, nikoli k zániku. Všechny „obraty“ a postmoderní výzvy upozorňují, že se dějezpyt dostal do uličky, která by mohla k tomu vést, ale neznamená to, že historiografie je v krizi. Ne, toto jen před krizí varuje. Pokud budeme respektovat výzvy, nelze žádný konec očekávat. Já se tedy konce paradigmatu, které vnímám jako proměnlivý způsob uvažování o minulosti, vůbec nebojím. Naopak, kladení takovýchto otázek je jen upozorněním na slabiny a jisté hranice paradigmatu stávajícího. -hb-
JIHOČESKÁ UNIVERZITA
má tři nově jmenované profesory Prezident republiky Václav Klaus dne 31. října 2005 ve 12.00 hodin ve Velké aule Karolina jmenoval, na návrh vědeckých a uměleckých rad vysokých škol, s účinností od 1. listopadu 2005, devadesát jedna nových profesorů vysokých škol. Mezi nově jmenovanými profesory jsou rovněž tři pedagogové působící na Jihočeské univerzitě v Českých Budějovicích:
Prof. Ing. Hana Šantrůčková, CSc.,
pedagožka Biologické fakulty Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích a vědecká pracovnice Ústavu půdní biologie Akademie věd České republiky v Českých Budějovicích byla jmenována profesorkou pro obor Ekologie (na návrh Vědecké rady Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích).
Prof. RNDr. Vojtěch Novotný, CSc.,
Čestné doktoráty na Jihočeské univerzitě V roce 2000 byla udělena hodnost čestného doktora ekonomických věd Prof. Ernestu Kulhavymu, emeritnímu rektorovi Univerzity Jana Keplera v Linci, v roce 2003 Prof. Dr. Hansi Rothemu, bohemistovi a emeritnímu profesoru slavistiky Univerzity v Bonnu a rovněž Prof. Dr. Agr. Habil. Dr. H. C. Manfredu Ankemu, světově uznávanému vědci v oboru výživy zvířat, spoluzakladateli Institutu pro výživu a životní prostředí Univerzity F. Schillera v Jeně. Prof. Dr. Peter Johanek, světově uznávaný historik středověkých dějin a Prof. Dr. Werner Williams, světově uznávaný odborník v oboru germanistická medievalistika převzali z rukou rektora Jihočeské univerzity prof. PhDr. Václava Bůžka, CSc., čestné vědecké hodnosti doctor honoris causa na slavnostním zasedání Vědecké rady JU 13. května 2004 v obřadní síni českobudějovické radnice. V témže roce 4. listopadu byla čestná vědecká hodnost doctor honoris causa v oboru molekulární a buněčná biologie udělena Prof. Dr. Johnu Lawovi, světově uznávanému specialistovi v oblasti biochemie a molekulární biologie hmyzu z University of Georgia, Athens, USA. -hb-
pedagog Biologické fakulty Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích a vedoucí vědecký pracovník Entomologického ústavu Akademie věd České republiky v Českých Budějovicích byl jmenován profesorem pro obor Ekologie (na návrh Vědecké rady Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích).
Prof. Ing. Stanislav Kužel, CSc.,
pedagog Zemědělské fakulty Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích byl jmenován profesorem v oboru Agrochemie a výživa rostlin (na návrh Vědecké rady Mendelovy zemědělské a lesnické univerzity v Brně). K 1. 11. 2005 má tedy Jihočeská univerzita celkem 75 profesorů - akademických pracovníků s nejvyšší vědeckou hodností. Více informací k tomuto tématu přinese Jihočeská univerzita 4/2005.
11/
NOVÍ DOCENTI JIHOČESKÉ UNIVERZITY Na pátém zasedání Vědecké rady Jihočeské univerzity dne 20. října 2005 byly předány další diplomy nově jmenovaným docentům Jihočeské univerzity – doc. PhDr. Marii Ryantové, CSc., z Historického ústavu Jihočeské univerzity a doc. RNDr. Markovi Jindrovi, CSc., z Biologické fakulty Jihočeské univerzity.
• 1997 - 1999 postdoctoral research associate, National Institute of Genetics, Mishima, Japonsko • od 1999 vědecký pracovník ENTÚ AV ČR České Budějovice • od 1999 vědecký pracovník BF JU • 2002 - 2003 vedoucí Katedry molekulární biologie Biologické fakulty JU
Doc. PhDr. Marie Ryantová, CSc., z Historického ústavu JU
Doc. PhDr. Marie Ryantová, CSc., byla s účinností od 1. července 2005 jmenována docentkou pro obor „České dějiny“ a obhájila habilitační práci na téma „Památníky aneb štambuchy, tj. alba amicorum - kulturně historický fenomén raného novověku“. • narozena v r. 1964 v Písku • absolvovala Filozofickou fakultu UK v Praze (1986), obor pomocné historické archivnictví • externí aspirantura na FF UK v Praze (1995), starší české dějiny, disertační práce na téma „Vrchnostenské hospodaření na panství Vysoký Chlumec v 17. a na počátku 18. století. Příspěvek k dějinám českého velkostatku“ • 1986 - 2001 Národní muzeum v Praze: odborná pracovnice, od roku 1993 kurátorka - vědecká pracovnice, 7 let zástupkyně vedoucího archivu • 2001 - 2004 Knihovna Národního muzea Praha, oddělení rukopisů a starých tisků, kurátorka vědecká pracovnice, vedoucí oddělení • 2003 - 2004 částečný úvazek na Historickém ústavu JU, od roku 2004 hlavní pracovní poměr, garantka bakalářského oboru archivnictví • externí působení na Vyšší odborné škole informačních studií Praha a na Fakultě humanitních studií Univerzity Pardubice
Doc. RNDr. Marek Jindra, CSc.,
z Biologické fakulty JU a Entomologického ústavu AV ČR Doc. RNDr. Marek Jindra, CSc., byl s účinností od 1. června 2005 jmenován docentem pro obor „Molekulární a buněčná biologie a genetika“ a obhájil habilitační práci na téma „Classical and New Approaches in Functional Genetics“. • 1983 - 1988 Přírodovědecká fakulta Univerzita Karlova v Praze • 1989 - 1993 aspirantura ENTÚ ČSAV České Budějovice, 1993 obhajoba kandidátské disertační práce, obor Entomologie • 1993 - 1996 postdoctoral research associate, University of Washington, Seattle USA
Dějiny střední Evropy v raném novověku v centru zájmu francouzských historiků
Na přelomu září a října tohoto roku pořádala Univerzita Sorbonne-IV v Paříži ve spolupráci s Historickým ústavem Jihočeské univerzity vědecké sympozium. Odborným garantem za českou stranu byl historik prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc. Jakému tématu se sympozium věnovalo, jak hodnotíte jeho průběh? Vědecké sympozium bylo věnováno problematice dějin české šlechty v 16. – 19. století. Pořádala jej pařížská Sorbonna (Université Paris Sorbonne-Paris IV) ve spolupráci s Historickým ústavem Jihočeské univerzity v Českém centru v Paříži. Vědeckým garantem, tedy mým protějškem, byl za francouzskou stranu prof. Dr. Olivier Chaline. Pozoruhodné bylo zjištění, že na Sorbonně je skupina historiků, která má velký zájem o dějiny střední Evropy v raném novověku, zvláště o dějiny šlechty na území českých zemí. Po jednotlivých (celkem devíti) referátech, které byly přednášeny česky a francouzsky, a které byly díky laskavé pomoci paní docentky Jitky Radimské tlumočeny, následovala rozprava. Celkem se tohoto jednání zúčastnilo asi 35 osob
12/
z české a francouzské strany. Byla tam také řada doktorandů, kteří velmi živě vystoupili v diskusi, toho si velmi cením. Příspěvky, které přednesli zástupci české strany, tedy historického ústavu a katedry romanistiky pedagogické fakulty (prof. PhDr. V. Bůžek, CSc., prof. PhDr. M. Lenderová, CSc., PhDr. Z. Vybíral, Ph.D., PhDr. J. Hrdlička, Ph.D., PhDr. P. Král, Ph.D., Dr. J. Kašparová, NK Praha a doc. PhDr. Jitka Radimská, Dr.) i francouzské strany Sorbonne-IV, budou péčí francouzských kolegů vydány ve sborníku. Sympozium se setkalo s velmi příznivým ohlasem, jak bude tato vědecká mezinárodní spolupráce dále rozvíjena? Považuji za velmi podstatné, že se tato kolokvia budou konat každý rok. Příští rok budeme francouzské kolegy vítat v jižních Čechách. Téma již bylo také předběžně stanoveno: konstrukce paměti v šlechtickém myšlení raného novověku. Očekáváme, že kromě dvou významných francouzských historiků, kteří se podíleli na tomto sympoziu, jako byl Olivier Chalin a Jean Bérenger, přijedou i další francouzští vědci zejména z univerzity v Bordeaux. -hb-
... A dítě roste Děkan Zdravotně sociální fakulty JU prof. MUDr. Miloš Velemínský, CSc.: V roce 2004 jsem v časopise ZSF - Kontakt a v časopise Jihočeská univerzita publikoval článek o vědě na ZSF JU. Upozornil jsem na fakt, že vše se vyvíjí a vývoj vědeckých aktivit jsem přirovnal k vývoji dítěte. Konstatoval jsem, že dvanáctileté dítě nemůže umět to, co umí dospělý čtyřicetiletý člověk, tedy, že mladá fakulta nemůže dosahovat takové vědecké úrovně jako fakulty s dlouhodobou tradicí. Je proto nutné při hodnocení jednotlivých fakult brát v úvahu trend a ne absolutní čísla. V krátké poznámce bych chtěl informovat akademickou obec JU o tom, zda moje téze odpovídá realitě. V roce 2005 se habilitovali čtyři členové akademického sboru ZSF. Další dva členové akademické obce ukončili inaugurační řízení. Čtyři členové akademické obce obhájili disertační práci. V září 2005 ukončilo 5 studentů postgraduální studium na ZSF JU a z toho čtyři studentky se staly členy akademické obce ZSF. Ve výrazném zkvalitnění kvalifikační struktury ZSF JU vidím i základ k dalšímu vývoji vědecké činnosti na ZSF JU. Ta by se měla projevit v publikačních aktivitách a v získání většího počtu projektů v agenturách, které vypisují CEPOVÉ projekty . Pedagogové akademické obce vydali celou řadu monografií ve významných nakladatelstvích. Stránky časopisu Journal of Applied Biomedicine jsou bohatě navštěvovány i zahraničními čtenáři. Tato skutečnost budí naději na zařazení časopisu do databáze na mezinárodní úrovni. Časopis Kontakt zpřísnil podmínky pro přijetí rukopisů. Pochopitelně se stala celá řada úrazů. Největší z nich je nepřijetí VZ ZSF. Vedení fakulty dále trápí malá citovanost autorů ZSF JU ve významných časopisech. Není však úkolem příspěvku jmenovat vše, co se povedlo a co se nepovedlo na ZSF. Chtěl jsem jen upozornit akademickou obec JU, že ZSF JU se vyvíjí i ve vědecké oblasti, tedy že můj předpoklad byl a bude správný.
13/
Rekonstrukce objektu Vltava vstupuje do 2. etapy
Stravování nejen v menze,
Počátkem měsíce října t. r. byla zahájena druhá etapa rekonstrukce a nástavby objektu Vltava, která po dokončení v červenci 2006 výrazně posune prostorové možnosti Zdravotně sociální fakulty JU a výrazně také zvýší úroveň pedagogického procesu na této fakultě. První etapa rekonstrukce bývalého objektu Uran, který Jihočeská univerzita odkoupila od ČEZu, byla ukončena v dubnu r. 2005 nákladem překračujícím 50 mil. Kč. 2. etapa rekonstrukce a nástavby této investiční akce překročí částku 100 mil. Kč. Významné je, že za tyto jistě nemalé finanční prostředky vznikne opravdu důstojný a moderní základní stánek ZSF JU, která se v minulých letech výrazně rozvinula jak co do kvantity, tak i do ukazatelů kvality.
Vývařovna Konzervatoře České Budějovice s jídelnou se stala v roce 2000 organizační součástí Teologické fakulty JU v objektu Biskupství českobudějovického v Kněžské ulici. Do té doby byla provozována deset let jako internátní jídelna Konzervatoře. V souvislosti s rekonstrukcí technologie menzy JU byla naplánována úprava vývařovny teologické fakulty na výdejnu. Byl tak vyřešen jednoznačný požadavek hygieny na zabezpečení potřebného zázemí stravovacího zařízení. Navíc je již umožněno systémem výdejny napojeným na menzu KaM ve Čtyřech Dvorech zajistit stravování pro všechny zájemce z řad studentů a zaměstnanců JU v centru města (i pro zájemce z jiných organizací včetně stálých strávníků Konzervatoře). Zástupci rektorátu JU , KaM a TF se na tomto postupu dohodli počátkem r. 2004. Výdejna v Kněžské ulici se stala od 1. 10. 2005 organizační součástí KaM JU.
ale už i v centru města
V současné době fakulta učí ve 12-ti objektech ve městě převážně v pronájmech, což pochopitelně přináší značné organizační problémy a časové ztráty při přejíždění jak studentů, tak i vyučujících a také se zvyšují pochopitelně náklady, a to nejen za pronajaté prostory. Díky mimořádnému pochopení těchto problémů vedením univerzity a dobré vůle, snahy a práce investičního oddělení rektorátu JU se podařilo zvládnout rozšíření investiční akce v průběhu stavby, což není tak častý úkaz a patří za to poděkování. Po dokončení celé rekonstrukce a nástavby bude možné výrazně omezit počet pronajímaných prostor a do budoucna systematicky vylepšovat vlastní výukové prostory. V nových prostorech najde svůj důstojný domov nejen 6 kateder včetně laboratoří a učeben výpočetní techniky, ale také 10 učeben po cca 30 místech. Dále také to co se ZSF JU nejvíce nedostávalo, a sice velké posluchárny a přednáškové sály. Těch bude v nové budově celkem sedm s odpovídajícím audiovizuálním vybavením, které také velmi dobře umožní jejich využití pro kongresové činnosti. Jsme přesvědčeni, že i dodavatel stavby Českobudějovické pozemní stavby odvedou dobrou práci jako v 1. etapě a v plánovaném čase dokončí celý objekt k předání uživateli, který se již opravdu nemůže dočkat. doc. MUDr. Vladimír Vurm, CSc., proděkan Zdravotně sociální fakulty JU
Vlastní stavební úpravy v prostorách bývalé vývařovny zajistilo Biskupství českobudějovické jako majitel objektu v těsné spolupráci s nájemcem - teologickou fakultou. Rozpočet na stavební úpravy byl stanoven na více než 4 mil. Kč. Stavební práce provedla firma Sexta, s.r.o., v době od 20. 6. do 20. 9. t. r. Vybavení výdejny bylo částečně ponecháno a částečně vybaveno novým zařízením firmou Catera podle požadavků KaM JU. Studenti a zaměstnanci Jihočeské univerzity včetně strávníků Konzervatoře a dalších subjektů mohou využívat stravovací služby na teologické fakultě od 26. 9. 2005. Pomocí karet jsou napojeni na jednoduchý objednávkový i bezobjednávkový systém a zejména studenti JU se tak mohou stravovat v prostorách Teologické fakulty JU v centru města i před začátkem výuky, nebo naopak večer po jejím skončení. Ing. Jindřiška Hledíková, tajemnice Teologické fakulty JU
14/
„Se stavem příprav na SVU jsme zatím spokojeni“ - říká prorektor JU pro zahraniční vztahy prof. V. Papoušek Dne 13. a 14. října navštívil z New Yorku Jihočeskou univerzitu prezident Společnosti pro vědy a umění pan Dr. Miroslav Rechcígl. Informace o tomto setkání poskytl prorektor JU prof. PaedDr. Vladimír Papoušek, CSc. Jak setkání proběhlo, je pan Dr. Rechcígl spokojen se stavem příprav na mezinárodní konges Společnosti pro vědy a umění, který Jihočeská univerzita ve spolupráci se Statutárním městem České Budějovice a Jihočeským krajem na poslední červnový týden roku 2006 připravuje? Naším úkolem bylo ukázat, jak jsou univerzita a město na takto rozsáhlou a významnou akci připraveny. Navštívili jsme společně českobudějovickou radnici, kde jsme jednali s náměstkem primátora Mgr. Jurajem Thomou. S ředitelm Kolejí a menz JU Ing. Františkem Vrtiškou jsme prohlíželi ubytovací prostory a diskutovali o případném dalším prostorovém zabezpečení akce. Byli jsme se podívat rovněž v Bazilice v multikulturním centru IGY, kde bychom pravděpodobně chtěli uskutečnit zahájení a závěr tohoto rozsáhlého mezinárodního kongresu. Tamní prostory jsou pro tento účel zcela vyhovující. V podstatě se dá říci, že jsme byli schopni panu prezidentovi Rechcíglovi zodpovědět veškeré dotazy týkající se zabezpečení a příprav. Jsem velmi rád, že mohu konstatovat, že příprava kongresu probíhá velmi dobře. Setkal se pan Dr. Rechcígl také s představiteli univerzity? Ano, setkal se s rektorem univerzity panem prof. Václavem Bůžkem, se zástupci zdejších ústavů Akademie věd i se zástupci Biologické fakulty. Pan Rechcígl je biochemik, Akademii věd zde navštívil ještě za poměrně dramatických okolností před pádem komunismu a nyní si chtěl připomenout tuto situaci a následný vývoj se svými přáteli diskutovat.
• Konstrukce paměti - šlechta v habsburské monarchii 1500-1800 I-III zajišťuje: prof. PhDr. Václav Bůžek, CSc. • Česká a československá účast na mezinárodních kongresech historických věd zajišťuje: doc. PhDr. Bohumil Jiroušek, Dr. • Změna referenčního rámce - beat generation, česká a slovenská kultura zajišťuje: prof. Peter Zajac • Nadnárodní kontexty v literatuře pro děti a mládež zajišťuje: doc. PaedDr. Jaroslav Toman, CSc. • Sociální ekonomika v občanské společnosti zajišťuje: Ing. Marie Dohnalová, CSc. • Současná teologie, její souvislosti a vzájemný vztah s jinými oblastmi vědy a praxe zajišťuje: Mgr. Martin Klapetek • Střet kultur a civilizací: multikulturalismus, problematika integrace a asimilace zajišťuje: doc. RNDr. Ivo Budil, Ph.D. • Mezinárodní spolupráce ve vzdělávání a péči v zdravotně sociální oblasti zajišťuje: doc. PhDr. Valérie Tóthová, Ph.D., R.N. • Svět v české pop-kultuře zajišťuje: doc. PhDr. Petr A. Bílek, CSc. • Matematika a její aplikace v inženýrství, přírodních a společenských vědách zajišťuje: RNDr. Dalibor Štys, CSc. • Modely dějin české literatury zajišťuje: prof. PaedDr. Vladimír Papoušek, CSc. • Nadnárodní charakter českého baroka zajišťuje: doc. PhDr. Marie Janečková, CSc. • Interkulturní komunikace zajišťuje: doc. PhDr. Alena Jaklová, CSc. • Mezi světy zajišťuje: Dr. Zuzana Stolz-Hladká
Nad kongresem přijal záštitu prezident republiky pan Václav Klaus, jaké další osobnosti z veřejného života budou na kongres pozvány? Domluvili jsme se s panem rektorem, že oficiálně pozveme v první řadě prezidenta republiky Václava Klause, ministra školství, ministra kultury, předsedu Akademie věd ČR a také předsedu České učené společnosti. Sekce zajištěné a schválené do konce října t. r. (další sekce za pořadatelskou stranu se připravují, řadu sekcí buduje také americká strana):
15/
-hb-
Výzkumné záměry
– mimořádný úspěch Jihočeské univerzity III. Dvě předchozí čísla Jihočeské univerzity informovala o úspěšných výzkumných záměrech, které získaly státní dotaci na následující 5 - 7 leté období (Historický ústav JU 1/2005, Katedra bohemistiky PF 1/2005, VÚRH 2/2005, částečně Biologická fakulta JU, 2/2005). Tentokrát se představuje výzkumný záměr Zemědělské fakulty Jihočeské univerzity s projektem „Trvale udržitelné způsoby zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech zaměřené na vytváření souladu mezi jejich produkčním a mimoprodukčním uplatněním“.
VÝZKUMNÝ ZÁMĚR ZEMĚDĚLSKÉ FAKULTY Cílem výzkumného záměru „Trvale udržitelné způsoby zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech zaměřené na vytváření souladu mezi jejich produkčním a mimoprodukčním uplatněním“, je navrhnout vhodné způsoby zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech s ohledem na vytváření souladu mezi jeho produkčními a mimoprodukčními funkcemi a definovat podmínky pro ochranu přírodních zdrojů, trvale udržitelný rozvoj krajiny a pro stabilizaci sociálně ekonomického potenciálu venkovských regionů. Svým zaměřením je výzkumný záměr v souladu s koncepcí rozvoje vědeckovýzkumné činnosti na Zemědělské fakultě JU a zároveň vytváří předpoklad pro rozvíjení další, již v současné době široce založené mezinárodní spolupráce s předními podobně orientovanými evropskými univerzitami a fakultami (např. TU Mnichov, BOKU Vídeň, univerzitami v Göttingenu, Giessenu, Krakově, Budapešti, Wageningenu aj.), ale i s výzkumnými profesními svazy podporovanými projekty EU (např. Euromontana, Zelená laguna, Evropská lukařská federace, Mezinárodní organizace pro výzkum ekologického zemědělství aj.). Základní strategie řešení navazuje na poznatky získané při řešení předchozích výzkumných záměrů realizovaných v období 1999 až 2004 a zaměřených na studium zabezpečení kvalitních přírodních zdrojů, především vody, harmonizaci produkčních a mimoprodukčních funkcí zemědělství, uplatnění biotechnologických metod v systémech zemědělského hospodaření a na ekonomiku zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech s ohledem na jejich trvale udržitelný rozvoj. Výzkumný záměr propojuje dosud odděleně řešené věcné okruhy vědeckovýzkumné činnosti
do komplexního projektu s vysokým stupněm provázanosti mezi řešitelskými týmy zaměřenými na oblasti ekologické a environmentální, technologické a ekonomické. Těžiště výzkumné práce bylo soustředěno do výzkumných kolektivů, které se postupně konstituovaly kolem výzkumných pracovníků, týmů a laboratoří, které skýtají záruky efektivního využití vynaložených prostředků. V souladu se zaměřením pracoviště jak na vzdělávací, tak i vědeckovýzkumnou činnost jsou do výzkumné práce široce zapojováni i studenti všech stupňů studia. Velká část témat bakalářských, magisterských i doktorských prací je zaměřena na problematiku úzce související s jednotlivými problémovými okruhy VZ. Ukazuje se, že zapojení studentů do výzkumných týmů vede na jedné straně k zefektivnění výzkumné práce, ale též na druhé straně přispívá ke zkvalitňování vlastní vzdělávací činnosti. Od roku 2005 byla restrukturalizována interní grantová agentura ZF JU a z prostředků na specifický výzkum byla významněji podpořena výzkumná činnost studentů a mladých vědeckopedagogických pracovníků.
Již první rok řešení výzkumného záměru ukázal, že jsou v rámci JU i ZF vytvořeny vhodné podmínky jak pro dosažení cílů řešení, tak i pro využití výsledků výzkumného záměru uživatelskou sférou, kterou představují především MZe ČR, PGRLF MZe ČR, MMR ČR, MŽP ČR, CHKO a Národní park Šumava, regionální orgány státní správy, podnikatelská sféra, resortní svazy a jiné. Řešení výzkumného záměru je rozčleněno do pěti na sebe navazujících a vzájemně úzce propojených věcných okruhů.
16/
Věcný okruh 1 Posuzování krajinných funkcí a hospodaření v zemědělské krajině na základě disipace sluneční energie, vodního režimu a kvality vody (řešitelé RNDr. Libor Pechar, CSc., a kol.) Předmětem výzkumu je rozpracování holistického přístupu k hodnocení krajinných funkcí a vypracování systému kriterií a indikátorů pro hodnocení setrvalého zemědělského hospodaření. Holistické hodnocení krajiny je potenciálním nástrojem pro rychlou integrální diagnózu klíčových funkcí krajiny. Zdravě fungující krajina účinně disipuje sluneční energii prostřednictvím vegetace, udržuje vodu v krajině a minimalizuje ztráty organických látek a živin odnosem povrchovými a podzemními vodami. Krajinné funkce klíčovým způsobem ovlivňují využití krajiny člověkem a zejména zemědělské hospodaření. Použitý přístup předpokládá formulování modelu, který zahrnuje optimalizaci struktury a stabilizaci funkce krajiny z hlediska potřeb společnosti. Zároveň respektuje limity prostředí a přírodních procesů. Model umožňuje integrovat dosud rezortně oddělené přístupy, které jsou součástí stávající právní úpravy, tj. územní plánování, územní systémy ekologické stability, péče o chráněná území, vodohospodářské plány, pozemkové úpravy, spolu s normami EU (např. Evropská úmluva o ochraně krajiny, Rámcová směrnice pro vodní politiku a další). Látkové toky a jejich bilance představují základní potenciál pro kvantifikaci indikátorů setrvalosti. Na stejném základě lze vymezit vztahy ke způsobu hospodaření, včetně ekonomického zhodnocení látkových toků jako externalit. Holistický přístup tak umožňuje propojit hodnocení zemědělského hospodaření s procesy, které se rozhodujícím způsobem podílejí na celkových funkčních projevech krajinných celků, tj. disipační procesy na úrovni biocenóz, procesy určující retenci vody a látek v krajině a procesy určující kvalitu vod. Problémové okruhy: 1. Příčinné vztahy mezi funkcí vegetace, ztrátami látek, chemismem povrchových vod a prostorové hodnocení krajinných struktur a jejich funkcí pomocí dálkového průzkumu země. 2. Ekofyziologické procesy na úrovni společenstev, určující stav a celkové funkce ekosystémů, vliv eutrofizace a zatížení škodlivinami. 3. Uplatnění holistických kriterií k posouzení vlivu a dopadů zemědělského hospodaření v krajině a jejich využití jako součást nástrojů pro dosažení trvale udržitelného hospodaření. Věcný okruh 2 Trvale udržitelné způsoby hospodaření v pod-
horských a horských oblastech (řešitelé doc. Ing. František Klimeš, CSc., a kol.) Výzkum je zaměřen na analýzu podmínek pro trvale udržitelné způsoby zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech a syntetické zpracování postupů, umožňujících harmonické sladění produkčních a mimoprodukčních funkcí zemědělské krajiny při dosahování vysoce kvalitní rostlinné i živočišné produkce. Předmětem výzkumné činnosti je rozbor a stanovení ekonomicky a ekologicky nejvhodnější struktury rostlinné produkce a rozsahu a zaměření chovu hospodářských zvířat, především skotu, v podhorských a horských oblastech s důrazem na trvale udržitelné hospodaření a tvorbu krajiny. Výstupy experimentálních a observačních postupů budou analyzovány se zaměřením na optimalizaci zemědělského hospodaření při současné minimalizaci rizik jak na úseku vlastní zemědělské produkce a její kvality, tak i na úseku environmentálních funkcí zemědělství podhorských a horských oblastí. Syntetické zpracování získaných výsledků a poznatků bude využito k vypracování teoretických základů trvale udržitelného zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech včetně vypracování strategie implementace získaných poznatků do praxe. Jedním z řídících prvků vlastní geografické sítě experimentálních a observačních lokalit bude gradient nadmořské výšky, přičemž jádro sítě bude zahrnovat jihočeské pánve, podhůří Šumavy, centrální Šumavu a dále Českomoravskou vrchovinu. Problémové okruhy: 1. Udržení a zlepšování produkčních a mimoprodukčních půdních vlastností. 2. Polykriteriální optimalizace obhospodařování a využívání travních porostů. 3. Trvale udržitelné způsoby pěstování polních plodin. 4. Nepotravinářské využití biomasy ze zemědělské produkce. 5. Multifunkční uplatnění chovu hospodářských zvířat v podhorských a horských oblastech. 6. Možnosti ovlivnění obsahu vybraných zdravotně významných látek v zemědělských produktech a potravinách. Věcný okruh 3 Biotechnologie v multifunkčním zemědělství pro zdraví, produkční schopnosti, kvalitu a bezpečnost produktů zvířat a rostlin (řešitelé prof. Ing. Václav Řehout, CSc., a kol. ) Věcný okruh 3 předpokládá rozpracování a následnou aplikaci metod identifikace genetických markerů pro jejich využití v ovlivňování výkonnosti, zdraví a odolnosti populací zvířat a
17/
rostlin. Stěžejním předmětem výzkumné činnosti na úseku genetickém je její zaměření na aplikaci moderních biotechnologických metod založených na bázi molekulárně genetických analýz DNA. V pohledu na multifunkční zemědělství v marginálních oblastech bude pozornost věnována identifikaci a vytipování perspektivních genotypů hub, pícnin a dalších kulturních rostlin a jejich využití pro trvalou udržitelnost agroekosystémů. Ze stejného úhlu pohledu na oblast živočišnou bude primárním objektem pozornosti skot, jako hlavní druh chovaný v horských a podhorských oblastech. Takto konstituovaný předmět výzkumné činnosti bude možno sekundárně využít i pro splnění závazků České republiky vůči nadnárodní organizaci FAO, které spočívají v plnění úkolů na úseku ochrany genetických zdrojů a jejich molekulárně genetické charakteristiky.
3. Vliv podmínek hospodaření v zemědělství především v podhorských a horských oblastech na racionální uspořádání multifunkční výrobní struktury.
Problémové okruhy: 1. Potenciální selekční markery pro optimalizaci produkce a její kvality, výživy, zdraví a odolnosti u hospodářských zvířat. 2. Biotechnologie v posilování přirozené imunity zvířat a studiu parazitárních infekcí. 3. Molekulární markery v genetice a šlechtění rostlin a aplikované mykologii.
Věcný okruh 5 Faktory regionálního rozvoje a jejich vliv na sociálně ekonomický potenciál regionů (řešitelé prof. Ing. Magdalena Hrabánková, CSc., a kol.)
Vstup ČR do EU vyžaduje od zemědělských podniků přizpůsobení se evropskému trhu, který ovlivňuje cenové relace a konkurenceschopnost zemědělských podniků. Vyšší důraz je kladen na hospodaření šetrné ke krajině a udržování venkovského prostoru. Především je potřeba řešit harmonizaci národních ekonomických nástrojů s nástroji EU a jejich dopady na hospodářské výsledky zemědělských podniků. Dále bude třeba poměřovat efektivnost řízení a efektivnost hospodářského rozvoje. V rámci věcného okruhu bude posuzováno ekonomické postavení zemědělských podniků v národním hospodářství a vytvářeny dlouhodobé prognózy vývoje rentability hospodaření zemědělských podniků, včetně vlivu na venkov jako takový.
Předmětem výzkumu je analýza vlivu faktorů regionálního rozvoje na zvyšování, respektive stabilizaci sociálně ekonomického potenciálu regionu. S využitím standardních metod a modelů bude připravena metodika analýzy a aktivace potenciálu regionálního rozvoje. Na základě analýzy vývoje a současného stavu uplatňování marketingových strategií pro podporu realizace vybraných komodit regionálního trhu bude navržen marketingový model podpory s ohledem na specifické výhody regionů s propojením podnikatelských aktivit rozvoje regionu, resp. mikroregionů se zohledněním turistického ruchu. Za významný faktor spolupůsobící při formování sociálně ekonomického potenciálu regionu lze považovat i aktivitu veřejné správy na regionální úrovni. Důležité je zvláště zapojení metod strategického řízení v rámci územní veřejné správy s cílem zvyšování efektivnosti jejího fungování. Velmi významnou otázkou je problematika řízení veřejných výdajů na územní úrovni a související otázka fiskální stability územně samosprávných celků ve středním a delším časovém horizontu.
Problémové okruhy:
Problémové okruhy:
1. Analýza rozvoje venkovských oblastí na základě výběrového souboru z hlediska základních faktorů udržitelného rozvoje. 2. Zhodnocení vlivu vstupu do EU na změnu ekonomických podmínek zemědělských podniků.
1. Matematicko-statistický aparát pro hodnocení regionálního rozvoje. 2. Marketingové nástroje podpory regionálních trhů. 3. Indikátory socio-ekonomických ukazatelů
Věcný okruh 4 Ekonomická optimalizace zemědělského hospodaření v podhorských a horských oblastech se zřetelem na trvale udržitelný rozvoj venkovských oblastí (řešitelé prof. Ing. František Střeleček, CSc., a kol.)
18/
potenciálu regionu. 4. Řízení sociálně-ekonomického potenciálu v rámci veřejné správy.
4. ročník letního tábora
pro děti trpící enurézou ve znamení Odysseova putování
V prvém roce řešení byly v rámci všech věcných okruhů vypracovány pracovní metodiky, založena síť výzkumných bází, bylo zahájeno experimentální, observační a systémové studium výzkumné problematiky, na které navázala optimalizace výzkumných metodik. Již první rok řešení přinesl některé dílčí, avšak ne zanedbatelné výsledky. Byly publikovány v impaktovaném vědeckém časopise vhodné postupy k posouzení rozložitelnosti substrátu při využití travní biomasy řešené v návaznosti na specifikaci energetické bilance a koloběh uhlíku v agroekosystémech podhorských a horských oblastí. Byly též získány poznatky o mykotoxikologických dopadech agrotechnických a pratotechnických postupů na zdravotní stav rostlinných i živočišných populací s aspektem minimalizace rizik v navazujících potravních řetězcích. Rovněž byly získány nové poznatky o vlivu genotypu u pohanky seté a pohanky tatarky na obsah dieteticky účinných látek. Byly vypracovány dynamické modely pro explanaci vzájemných vztahů mezi infekčním tlakem prostředí v interakci se způsobem obhospodařování travních porostů a dynamikou dominantních druhů v horských travinných ekosystémech centrální části Šumavy. Tyto modely byly ve spolupráci s Botanickým ústavem AV ČR využity pro predikci rizikových vývojových tendencí pratocenóz v rámci NP Šumava. První rok řešení u ekonomicky orientovaných věcných okruhů VZ byl spojen zejména s expertním ex ante hodnocením Programu rozvoje venkova pro roky 2005 až 2013, které je obligatorní součástí strategického Programu rozvoje venkova České republiky a je též součástí programu rozvoje venkova Evropské unie. Na základě provedených analýz byla zpracována metodika implementace regionálních přímých plateb, jejichž zavedení požaduje EU od roku 2007. Získané výsledky řešení byly též využity v rámci Agrární komory ČR týmem expertů organizace COGA – COGECA pro formování společné zemědělské politiky EU. Pro zabezpečení splnění stanovených cílů řešení výzkumného záměru včetně předpokladů pro jejich uplatnění jak v rámci publikačních výstupů, tak i v rámci realizační sféry byl přijat systém opatření pro efektivní využití vynaložených nákladů dle priorit stanovených pro hodnocení výsledků aplikovaného výzkumu poskytovatelem. prof. Ing. Jan Frelich, CSc., řešitel výzkumného záměru Zemědělské fakulty JU
Letos už po čtvrté v průběhu letních prázdnin nabídla Zdravotně sociální fakulta Jihočeské univerzity dětem trpícím poruchami vyměšování možnost účastnit se letního tábora ve fakultní základně v Hradcích u Lipí. Dva červencové pobyty umožnily jejich účastníkům trpícím často psychickými a sociálními problémy prožít 14 dnů v příjemné a radostné atmosféře prázdninového tábora. Program byl zaměřen na relaxaci, uvolnění, počítal s přirozenou soutěživostí dětí a snažil se v každém jedinci vytvořit pocit jistoty a zázemí. Součástí denního programu byla 4x denně rehabilitace, jejímž cílem bylo osvojení si celé sestavy rehabilitačních cviků, ve které děti budou pokračovat v domácím prostředí. Přípravu obou turnusů pobytu a vedení dětí přímo na táboře zajišťovali studenti ZSF JU i jiných vysokých škol, kteří již měli zkušenosti z loňského a předloňského tábora. Hlavní vedoucí tohoto projektu byla letos Mgr. Nicole Tomanová, která uplatňuje ve své práci několikaleté bohaté zkušenosti z táborů pro děti s kombinovaným postižením. Hlavní motivací k řadě aktivit dětí byla tradiční etapová hra na dané téma, letos vycházející z řeckých bájí. Hrdinou byl ithacký král Odysseus, který bojoval po deset let v Trojské válce a při svém návratu na rodný ostrov musel čelit spoustě nástrah a překonat nemálo překážek. V této hře si děti prověřily svoje dovednosti, vytrvalost, šikovnost, pohotovost a měly možnost se naučit i mnoho nového. Velkým zážitkem pro ně byla již tradičně návštěva canisterapeutických psů.
Na táboře
foto archiv J. Havlíka
Projekt byl podpořen Ministerstvem zdravotnictví a probíhal pod patronací prof. MUDr. Miloše Velemínského, CSc., děkana ZSF JU. V rámci tábora byly mimo jiné získány informace a data pro výzkum v oblasti onemocnění enurézou. Mgr. Josef Havlík, Zdravotně sociální fakulta JU
19/
Toxicita a biodegradabilita O vývoji a trendech odpadů a látek v akvakultuře významných ve vodním prostředí
Ve dnech 29. - 31. 8. 2005 uspořádal VÚRH JU Vodňany (oddělení vodní toxikologie a nemocí ryb ve spolupráci s oddělením vědecko-technických informací) již XII.ročník odborné konference Toxicita a biodegradabilita odpadů a látek významných ve vodním prostředí. Na akci přijelo 40 účastníků z celé republiky i ze Slovenska. Předneseno bylo 24 příspěvků ve čtyřech tématických sekcích (Vliv cizorodých látek a jiných negativních faktorů na ryby, Monitoring cizorodých látek ve vodním prostředí, Testy toxicity a jejich využití v praxi, Biodegradabilita). V doprovodné soutěži o Cenu Prof. Vladimíra Sládečka za nejlepší studentský a doktorandský příspěvek přitom zaznělo velmi kvalitních 12 prací. Odborná porota ve složení prof. Ing. P. Pitter, DrSc. (VŠCHT Praha), doc. Ing. P. Spurný, CSc. (MZLU Brno), prof. Ing. J. Matoušek, DrSc. (MU Brno) a RNDr. L. Raušerová, CSc. (VFU Brno) nakonec udělila první místo příspěvku MVDr. I. Kukletové (Výzkumný ústav stavebních hmot Brno) za práci s názvem Toxicita biologických pesticidů pro autotrofní organismy vodního prostředí, dále dvě druhá místa (MVDr. P. Mikulovi z VFU Brno za příspěvek Hodnocení xenoestrogenního potenciálu propylparabenu v testu na daniu pruhovaném a Mgr. V. Chrastnému z JU České Budějovice za práci Efekt povodní na změnu distribuce olova a kadmia v sedimentech vodárenské nádrže) a dvě třetí místa (Mgr. Z. Pavlíčkové z Ostravské univerzity za práci Využití kmenů Salmonella typhimurium HisYG k hodnocení genotoxicity syntetických barviv a Ing. J. Nekovářové z VŠCHT Praha za příspěvek Baktericidní účinky ftalocyaninových preparátů).
Ve dnech 5. - 9. 9. 2005 se v Astrachani konalo Zasedání expertů sítě center akvakultury střední a východní Evropy (FAO/NACEE), týkající se regionálního vývoje a trendů v akvakultuře v zemích střední a východní Evropy („FAO/NACEE Expert Meeting on the Regional Review of Aquaculture Development Trends in Central and Eastern Europe“). Česká republika byla na tomto zasedání zastoupena Výzkumným ústavem rybářským a hydrobiologickým Jihočeské univerzity (se sídlem ve Vodňanech). Zasedání sítě center akvakultury střední a východní Evropy (NACEE) v Astrachani (Ruská federace) se zúčastnilo celkem 32 institucí z 13 zemí (Albánie, Bělorusko, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Chorvatsko, ČR, Maďarsko, Moldávie, Polsko, Rusko, Srbsko a Černá Hora, Slovensko a Ukrajina), které reprezentovaly organizace zabývající se výzkumem, výukou a řízením v této oblasti rybářství. Jako pozorovatelé se zúčastnili rovněž reprezentanti European Aquaculture Society, FAO, Eurofish a sesterské sítě pro Asii – NACA. Setkání bylo perfektně organizováno společností BIOS, produkující jeseterovité druhy ryb pro zarybňování delty Volhy a Kaspického moře.
Součástí konference byl i workshop Praktické zkušenosti v oblasti testů toxicity na vodních organismech, odborná exkurze a společenský večer. Z konference byl vydán sborník příspěvků, několik výtisků je ještě možno si dodatečně objednat u pořadatele konference. Akci bylo možno uspořádat díky laskavému pochopení vedení Střední rybářské školy a VOŠ ve Vodňanech, v jejíchž příjemných prostorách konference probíhala (včetně ubytování a stravování), dále se sponzorsky podílely organizace: Fisher Scientific , spol. s r.o. Pardubice, Městské rybářství Vodňany, Rybářské sdružení České republiky, Český rybářský svaz Praha a MŠMT ČR (výzkumný záměr MSM 6007665809). Všem patří naše poděkování.
Na zasedání byly projednány zprávy o stavu akvakultury v jednotlivých participujících zemích a trendy dalšího vývoje. Byla rovněž definována prioritní témata spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi. Česká republika reprezentovaná VÚRH JU Vodňany, je koordinátorem výzkumu potravní biologie amura černého (Mylopharyngodon piceus), který je perspektivním druhem pro kontrolu nežádoucích druhů měkkýšů. Kromě toho se VÚRH bude účastnit i práce ve skupinách zaměřených na biologii a chov raků a na chovatelskou problematiku u sumce a candáta.
Ing. Blanka Vykusová, CSc., vedoucí odd. VTI, VÚRH
doc. RNDr. Zdeněk Adámek, CSc., odd. akvakultury a hydrobiologie VÚRH
20/
III. konference
České pedologické společnosti Setkání českých pedologů v rámci III. konference České pedologické společnosti se uskutečnilo 1. a 2. září 2005 v Konferenčním centru Ústavu fyzikální biologie v Nových Hradech s organizační spoluprací jeho pracovníků a kateder Obecné produkce rostlinné a katedry Pozemkových úprav ZF JU v Českých Budějovicích. Místo konání nebylo zvoleno náhodně, neboť nosné téma konference bylo „Ochrana a využití půdy v podhorských oblastech“. Konference České pedologické společnosti se uskutečňují jednou za čtyři roky, když v meziročí jsou organizovány tzv. Pedologické dny s každoroční obměnou místa konání. Jak Pedologické dny, tak konference jsou doposud koncipovány jako interní setkání členů České pedologické společnosti a dalších zainteresovaných subjektů, tzn. bez mezinárodní účasti, nepočítáme-li účastníky ze Slovenska, neboť až do r. 2000 byly tyto akce pořádány společně. Jako hosté byli pozváni předsedové německé a rakouské společnosti, ale zástupci těchto zemí se z důvodů služebních povinností omluvili. Třetí konferenci České pedologické společnosti zahájil její předseda doc. Ing. Jiří Kulhavý, CSc., z MZLU v Brně, který měl kromě úvodního slova nelehkou úlohu vzpomenout nedávného úmrtí předsedy Slovenské pedologické společnosti pana Ing. Pavola Jambora, CSc., jehož památku přítomní vzápětí uctili. Za Societas pedologica Slovaca promluvila její nově zvolená předsedkyně paní RNDr. Jaroslava Sobocká, CSc., která vyslovila naději v další pokračování úzké spolupráce obou společností. Poté přivítala účastníky konference děkanka Zemědělské fakulty JU v paní prof. Ing. Magdalena Hrabánková, CSc. Vyzvedla význam půdy jako nedílné složky životního prostředí a zabývala se především souvisejícími ekonomickými aspekty, a to zejména z pohledu našeho vstupu do EU, skladbou strukturálních fondů a možnostmi našich hospodařících subjektů z nich čerpat. Na úvodní slovo paní děkanky navázal prof. Ing. L. Kolář, DrSc., ze ZF JU rozborem možných scénářů vývoje hospodaření v podhorských, dnes většinou označovaných LFA oblastech, při současném i v budoucnu očekávaném přebytku zemědělské produkce na evropském trhu. Řešení lze spatřovat ve využití těchto oblastí pro pěstování nepotravinářských plodin či rostlin využitelných
např. ve farmaceutickém, kosmetickém či jiném průmyslu. Nedílnou koncepční záležitostí je produkce energetické biomasy, zejména travní hmoty, kde je však nutno hledat jiná technologická řešení jejího využití nežli přímé spalování. Jedna z možných cest, resp. ověření jejích variant je i součástí nového výzkumného záměru ZF. Profesor Kolář dále seznámil účastníky konference s podílem Zemědělské fakulty JU na celostátním zemědělském výzkumu za dobu jejího trvání. Problematika horských a podhorských oblastí byla vždy nedílnou součástí výzkumných záměrů ZF a byly uvedeny nejpodstatnější výsledky, kterých bylo v tomto směru dosaženo. Zároveň byly nastíněny směry, kterými by se tento výzkum měl v budoucnu ubírat. Po upřesnění některých organizačních záležitostí pokračovala konference referáty v jednotlivých zájmových okruzích. Prvý byl věnován půdotvornému procesu ve vyšších polohách, jeho specifikům a možnému ovlivnění antropogenními činiteli jak přímými, tak i nepřímými včetně změn globálních. Tyto změny promítající se do morfogenetických změn půdních profilů mohou mít za následek i změny dalších vlastností půdy a ve svém důsledku ovlivnit i bonitační kritéria půdy. Jak bylo zřejmé i z řady příspěvků slovenských autorů, netrápí začlenění antropického vlivu a jeho promítnutí do rebonitačních prací jen české pedology a bonitační pracovníky. Další problémový okruh prací tvořily příspěvky zaměřené na jednotlivé vlastnosti půd vyšších poloh a jejich případných změn v důsledku změn obhospodařování, tj. změn v osevních postupech, omezení imputů do půdy ať v důsledku např. „nitrátové směrnice“ či z důvodů ryze ekonomických nebo v důsledku již zmíněného ovlivnění člověkem. Jako nejzávažnější hrozby se jeví různé formy degradace půd, a to zvláště acidifikace, podporovaná omezením vápnění v posledních letech, nebo nadměrné utužení půd, které kromě pojezdů těžkých mechanizmů má řadu dalších příčin, zasluhujících si podrobnější rozbor. Zanedbatelné nejsou ani změny vyvolané různým způsobem zpracování půdy, kdy se nelze vyhnout bezorebným systémům vzhledem k jejich rozšířené akceptaci zemědělskou praxí. Největší změny půdních vlastností probíhají právě ve zpracovávané vrstvě a záleží především na hloubce a intenzitě zpracování, které v delším časovém horizontu vyvolá jejich výraznou profilovou diferenciaci. V tomto směru a v souvislosti s útlumovými programy EU nezapadly ani příspěvky zkoumající naopak vlastnosti půdy uváděné po intenzivním obhospodařování do klidu. Poslední okruh prací se zabýval problematikou a vlastnostmi lesních půd, které mají ve vyšších polohách výrazné zastoupení a kromě
21/
nezanedbatelné funkce produkční mají i nesmírný význam environmentální s hlavním důrazem na hospodaření s vodou. I zde zazněla řada varovných slov, a to zejména v souvislosti s celosvětovým problémem dezertifikace. Řada příspěvků byla doplněna výsledky z výzkumných bází lokalizovaných přímo na Šumavě, ale i z řady dalších vyšších poloh včetně problémů, které v těchto oblastech řeší kolegové ze Slovenské republiky. První den konference byl uzavřen společenským večerem se skupinou SAM, což v překladu znamená sdružení amatérských muzikantů, ale na jejich hudebním projevu, stejně jako na tanečním projevu řady účastníků příliš amatérismu znát nebylo. Druhý den pokračovala konference exkurzí, jejíž hlavní náplní byla prohlídka kopaných půdních sond s odborným výkladem, kterou připravili prof. Ing. Jan Váchal, CSc., ze ZF JU a Ing. Karel B. Březina, vědecký tajemník zastupující VÚMOP Praha s pracovníky českobudějovické pobočky Ing. Humlem, Ing. Kašákem, Ing. Šonkou a s pracovníky KPÚ JU ZF Ing. Lechnerem, Ing. Bystřickým a Ing. Žlábkem. Tomuto kolektivu se podařilo na relativně malém území prezentovat nejdůležitější představitele hydromorfních půdních typů se zasvěceným výkladem pracovníků VÚMOP Praha - pobočka České Budějovice. Ti mnohdy přidali i historické souvislosti vývoje krajiny v podhůří Novohradských hor, ovlivňované především vládnoucími rody Buquoyů a později Schwarzenbergů, o jejichž zásazích do krajiny se můžeme právem domnívat, že byly patrně citlivější, než ty dnešní. Exkurze pak pokračovala prohlídkou známého poutního místa s kostelíkem na Hojné Vodě s výkladem a vyzkoušením zdejší „zázračné vody“, přičemž si samozřejmě většina účastníků odvážela i její „vzorek“. Autobusy s účastníky konference se ještě krátce zastavily v Žumberku, kde je kromě vlastní historické tvrze ke shlédnutí i výstava dobového ručně malovaného nábytku. Závěr exkurze tvořila prohlídka zmodernizovaného provozu pivovaru Regent v Třeboni s ochutnávkou světlého kvasnicového ležáku a malým pohoštěním jako odměnou za vytrvalost po dvou vpravdě náročných dnech jednání. Poté se většina účastníků III. konference České pedologické společnosti rozjela převážně s dobrými pocity do svých domovů, avšak někteří využili ještě této příležitosti k prodloužení pobytu a prohlídce Nových Hradů s malebným okolím a dalších zajímavostí jihočeského regionu. Za celkový odborný i společenský úspěch konference patří poděkování jak vědeckému výboru s předsedou prof. Ing. Rostislavem
Ledvinou, CSc., tak organizačnímu výboru a kolektivu zajišťujícímu odbornou část exkurze. Zvláštní poděkování pak zasluhují Ing. R. Váchalová, PhD. ze ZF JU s pracovnicemi Biologického centra v Nových Hradech Mgr. Kubátovou a Irenou Haňurovou, které zajistily hladký průběh jednání i za ztížených ubytovacích podmínek (probíhající rekonstrukce areálu). V neposlední řadě je třeba ještě poděkovat vedení Zemědělské fakulty JU, tajemníkovi ZF JU a ekonomickému oddělení ZF JU za vstřícný přístup k pořádání této akce. doc. Ing. Jan Horáček, CSc.,
předseda organizačního výboru III. konference ČPS,
katedra obecné produkce rostlinné Zemědělská fakulta JU
Mezinárodní spolupráce - studenti ekonomických oborů se mohou ucházet
o Cenu Ludwiga Scharingera Jazykové centrum JU pod vedením ředitelky Mgr. Vlastimily Ptáčníkové, Ph.D. navázalo v letošním akademickém roce spolupráci se zástupci hornorakouské Raiffeisen Landesbank. Tyto první kontakty s sebou přinášejí studentům ekonomických oborů možnost ucházet se o účast v soutěži o Cenu Ludwiga Scharingera. Cenu vyhlašuje každoročně hornorakouská Raiffeisen Landesbank na podporu studujících ekonomických oborů na Univerzitě Johannese Keplera v Linci a v rámci spolupráce Jihočeské univerzity s lineckou univerzitou nabídla banka účast i našim studentům. Studenti se mohou zúčastnit soutěže o cenu za nejlepší diplomovou či dizertační práci z oborů majících vztah k bankovnictví, peněžnictví, poskytování úvěrů, realitním operacím a výpočetní technice. Nejlepší diplomová práce bude odměněna peněžní cenou ve výši 2.000 EUR, nejlepší dizertační práce odměnou ve výši 3.000 EUR. Práce mohou být sepsány buď v německém jazyce, nebo v českém s německými tezemi. Vypsání soutěžě probíhá obvykle na jaře (únor – květen), udělování cen následuje v červnu. Termíny pro českou stranu budou ještě upřesněny. Podrobnější informace je možné získat u ředitelky Jazykového centra JU Mgr. Vlastimily Ptáčníkové, Ph.D. nebo na oborových katedrách ZF.
22/
Mgr. Markéta Flajšhansová, Mgr. Jana Hofmannová, Ph.D., Jazykové centrum JU
Z mezinárodních konferencí Zdravotně sociální fakulty
demografických změn v současné době, zdravotnímu stavu, využití volného času generace 50 plus, aktivnímu stáří jako součásti životního stylu a systému péče o seniory. Mgr. Josef Havlík, Zdravotně sociální fakulta JU
Konference u příležitosti 75. narozenin prof. MUDr. Jiřího Dunovského, DrSc. Dne 30. září 2005 se v českobudějovickém hotelu Gomel uskutečnila mezinárodní vědecká konference zaměřená na poruchy sluchu a hlasu a jejich včasnou diagnostiku a prevenci, uspořádaná u příležitosti 75. narozenin prof. MUDr. Jiřího Dunovského, DrSc. Konala se pod patronací Zdravotně sociální fakulty JU, Katedry dobrovoľnictva Fakulty zdravotníctva a sociálnej práce TU Trnava, Fakulty ošetrovateľstva sv. Ladislava v Nových Zámkoch a Action Sonnenschein Internationale Mnichov. Konference se zúčastnilo na sto odborníků z Česka, Slovenska a Německa. Mezi účastníky byla rovněž prorektorka Jihočeské univerzity doc. PhDr. Jana Šemberová, CSc., děkan Zdravotně sociální fakulty JU prof. MUDr. Miloš Velemínský, CSc., předseda pracovní skupiny nefrologie České pediatrické společnosti prof. MUDr. Jan Janda, CSc., z UK Praha, prof. MUDr. Ladislav Šoltés, DrSc. z Trnavské univerzity, prof. Dr. Med. T. Hellbrügge, Dr.h.c. z Mnichovské univerzity a další. Vedle odborníků z oblasti pedagogiky, zdravotně sociální rehabilitace a ošetřovatelství sledovala průběh konference také skupina sluchově postižených pacientů, kterým bylo jednání tlumočeno do znakové řeči.
II. ročník konference „PROBLEMATIKA GENERACE 50 PLUS“ Zdravotně sociální fakulta JU ve spolupráci se společností Ledax s.r.o., uspořádaly ve dnech 6.-7. října 2005 ve Schwarzenberském sále třeboňského Zámku druhý ročník mezinárodní konference „PROBLEMATIKA GENERACE 50 PLUS“. Slavnostnímu zahájení konference byl přítomen hejtman Jihočeského kraje RNDr. Jan Zahradník, dále prorektorka Jihočeské univerzity doc. Jana Šemberová, CSc., děkan Zdravotně sociální fakulty prof. MUDr. Miloš Velemínský, CSc., děkan ZSF Ostravské univerzity doc. MUDr. Jaroslav Horáček, CSc., děkan Lékařské fakulty z maďarského Debrecenu prof. MUDr. Ivan Lukaczko a další. Jednání se účastnilo na devět desítek odborníků z Česka, Maďarska, Slovenska a Velké Británie, kteří přednesli 29 příspěvků věnovaných zejména problematice
12. mezinárodní konference “Diseases of Fish and Shellfish” v Kodani Pracovníci oddělení vodní toxikologie a nemocí ryb VÚRH JU Vodňany se v termínu 11. - 16. 9. 2005 zúčastnili 12. mezinárodní konference „Diseases of Fish and Shellfish” pořádané v Kodani Evropskou asociací rybích patologů (EAFP).
Program konference byl rozdělen do několika tématických sekcí zabývajících se problematikou aktuálních virových, bakteriálních, plísňových, parazitárních a neinfekčních chorob, dále pak environmentálními vlivy na zdraví ryb, imunologií, etikou a welfare. Kromě produkčně významných druhů ryb (losos, pstruh, treska, tuňák a jeseter) byla nemalá pozornost věnována akvarijním a okrasným druhům ryb a také rybám z volných vod. V průběhu konference zazněly aktuální příspěvky týkající se legislativy a možností použití léčiv v akvakulturách. Postery prezentované v 15 sekcích upozorňovaly na aktuální problémy a témata řešená v oblasti toxikologie a nemocí sladkovodních i mořských ryb. Rozsáhlý workshop byl věnován problematice koi herpes virózy (KHV). V jeho průběhu bylo prezentováno několik příspěvků zabývajících se nákazovou situací v některých evropských zemích (Německo, Nizozemí, Velká Británie), v Izraeli, Japonsku a USA, a také možnostmi diagnostiky tohoto onemocnění. Přednesené referáty vyvolaly živou diskusi, z níž mimo jiné vyplynula potřeba standardizace diagnostických metod KHV na všech pracovištích a také snaha o zařazení KHVD (Koi Herpes Virus Disease) na seznam nákaz sledovaných OIE (Office International des Epizooties - mezinárodní organizace pro nákazy). Kolektiv autorů oddělení vodní toxikologie a nemocí ryb prezentoval posterovými sděleními výsledky získané v průběhu řešení výzkumného záměru (MSM6007665809) a projektů VaV MŽP (VaV/650/5/03), NAZV MZeČR (QF3029). Prezentovány byly výsledky sledování vlivu významných znečišťovatelů řeky Labe na zdraví ryb a možnosti využití anastetik v rybářské praxi.
23/
Ing. Vladimír Žlábek, Ph.D., odd. vodní toxikologie a nemocí ryb, VÚRH
Příprava učitelů a aktuální proměny
v základním vzdělávání Ve dnech 15. a 16. září 2005 pořádala katedra pedagogiky a psychologie Pedagogické fakulty Jihočeské univerzity vědeckou konferenci s mezinárodní účastí na téma „Příprava učitelů a aktuální proměny v základním vzdělávání“. Téma konference nebylo zvoleno náhodně, navazovalo na problematiku konference PdF UHK, konané v letošním roce v dubnu a na výzkumný úkol, řešený na katedře pedagogiky primárního a alternativního vzdělávání PdF OU. Samotným cílem konference bylo: 1. Reflektovat situaci na ZŠ v období před přípravou na tvorbu ŠVP pro ZV. 2. V návaznosti na výsledky konference v Hradci Králové diskutovat o změnách v profesní přípravě učitelů primárního vzdělávání, zejména v rámci oborových didaktik. 3. Nastínit možnosti dalšího postgraduálního vzdělávání učitelů 1. stupně ZŠ v souvislosti s realizací ŠVP. Konferenci zahájil děkan PF prof. RNDr. Miroslav Papáček, CSc., přivítáním všech účastníků, seznámením s historií Pedagogické fakulty a Jihočeské univerzity a účelem pořádané konference. Ve společném dopoledním jednání pléna vystoupil s obsáhlým referátem „Některé modely vzdělávání učitelů 1. stupně u nás a ve světě“ prof. PhDr. Karel Rýdl, CSc., proděkan fakulty humanitních studií Univerzity Pardubice. Tvořivou školu, jako jednu z inovačních cest k tvorbě ŠVP pro ZV, představila Mgr. Helena Kopačková, následoval referát PhDr. Jany Kohnové z Ústavu výzkumu a rozvoje školství PdF UK Praha „RVP pro ZV a další vzdělávání učitelů“. Dopolední jednání bylo završeno všemi očekávanou prezentací ředitele ZŠ Dr. J. Malíka z Chrudimi Zdeňka Brože, kde vytvořili velice dobře fungující ŠVP, který posunul ZŠ do značně pozitivní roviny pro žáky, rodiče i učitele. Odpolední jednání následujících sekcích:
probíhalo
ve
třech
• Sekce č. 1 - Obecné problémy na ZŠ v období před přípravou školních vzdělávacích programů a další vzdělávání učitelů - vedení sekce: PhDr. Jana Kohnová, Ph.D., Ústav výzkumu a rozvoje školství PdF UK Praha, doc. PhDr. Ludmila Prokešová, CSc., KPE PF JU • Sekce č. 2 - Pregraduální příprava – osobnost učitele - vedení sekce: doc. PhDr. Alena Hošpesová, CSc., PF JU České Budějovice; PhDr. Petr Havelka, Ph.D., PF JU
• Sekce č. 3 - Proměny obsahu primárního vzdělávání - vedení sekce: Prof. PhDr. B. Kosová, CSc., PF UMB Banská Bystrica; doc. PaedDr. Iva Stuchlíková, CSc., PF JU V podvečer navštívili účastníci konference Jihočeské divadlo, kde ředitel divadla, Mgr. Jiří Šesták, který je současně externím vyučujícím katedry pedagogiky a psychologie PF JU, předvedl ukázku své práce. Poté byl první den jednání završen společenským večerem. Druhý den konference byla nejprve dokončena jednání v sekcích. V závěrečném společném jednání prezentoval Mgr. Jiří Havlík produkty nakladatelství Fraus, které se zabývá vývojem učebnic odpovídajícím požadavkům současné školy. S referátem „Současné proměny vzdělávání učitelů“ vystoupila doc. PhDr. Vladimíra Spilková, CSc., z PdF UK Praha. Posledním referátem v plénu bylo vystoupení vedoucí katedry pedagogiky a psychologie a proděkanky pro vědu PF JU, doc. PaedDr. Ivy Stuchlíkové, CSc., s referátem „Psychologické aspekty vzdělávání učitelů 1. stupně ZŠ“.
Z jednání konference, kromě jiného, vyplynula potřeba intenzivnější spolupráce mezi základními školami a pedagogickými fakultami. Školní vzdělávací program klade na učitele větší nároky jak v oblasti didaktických a diagnostických kompetencí, tak i v oblasti změn v přístupu k žákům. Řadu z těchto postupů již pedagogické fakulty ověřují v různých programech, využívaných v přípravě budoucích učitelů. Jak v plénu, tak i v jednotlivých sekcích zazněl požadavek škol pomoci právě v těchto oblastech, takže pedagogické fakulty mohou být přínosem pro další vzdělávání učitelů při tvorbě a realizaci ŠVP. Pozitivem této konference byla i skutečnost, že se podařil navázat neformální dialog mezi akademickými pracovišti a jednotlivými ZŠ. Vnitřní proměna na některých ZŠ se naopak stává inspirací pro oborové didaktiky na pedagogických fakultách. Konferenci doplňovaly doprovodné akce: • Workshop „Filosofie pro děti“ (výuka filosofie jako prostředek naplnění cílů základního
24/
vzdělávání) pod vedením PaedDr. P. Baumana z TF JU České Budějovice • Výstava nakladatelství Fraus pod vedením Mgr. Jiřího Havlíka Konference se zúčastnili akademičtí pracovníci z jednotlivých univerzit, přizváni byli zástupci fakultních základních škol a klinických pracovišť PF JU (celkově 120 účastníků). Jednání významně obohatili zástupci ze slovenských univerzit PF UMB Banská Bystrica, PF PU Prešov, UKF Nitra. Mgr. Renata Jandová, katedra pedagogiky a psychologie Pedagogická fakulta JU
Základní výzkum v praxi:
Myš je zvíře komenzální Na podzim t. r. (21. a 24. září) byl povolán zaměstnanec Biologické fakulty Jihočeské univerzity a vědecký pracovník ÚSBE AV ČR doc. RNDr. František SEDLÁČEK, CSc., na žádost nejvyššího managementu řetězce Ahold do Jindřichova Hradce, aby v tamní Hypernově poradil co s výskytem myší, který tam byl zaznamenán přímo na prodejní ploše. Pane docente, byl jste povolán do Jindřichova Hradce, abyste jako odborník zmapoval situaci a poradil, co s výskytem drobných hlodavců - myší, čím se přesně ve své vědecké práci zabýváte?
New Aspects in Aquaculture Konference v bulharském Plovdivu ve dnech 11. - 13. října t. r. byla uspořádána ke 40. výročí založení plovdivského rybářského ústavu, který je nyní pobočkou ústavu ve Varně (Institut of Fisheries and Aquaculture, Varna, Branch of Freshwater Fisheries, Plovdiv). Konference se zúčastnilo 60 osob, z toho 10 zahraničních účastníků z celkem 7 zemí (ČR 3, SRN 2, Maďarsko 1, Bělorusko 1, Řecko 1, Chile 1, Makedonie 1). Prezentováno bylo celkem 32 příspěvků. Účastníci z VÚRH JU Vodňany prezentovali celkem 3 příspěvky (J. Hamáčková, J. Kouřil, Z. Stupka: Clove oil utilisation as an anaesthetic in aquaculture; J. Kouřil, J. Hamáčková, P. Lepič, A. Lepičová, T. Barth: Semiartificial and artificial propagation of European perch /Perca fluviatilis/ with GnRH analogues; Z. Stupka, O. Valentová, J. Hamáčková, P. Lepič, J. Kouřil: Total ammonium nitrogen excretion in intesivly cultured African catfish /Clarias gariepinus/ at different water temperatures). Jednání konference probíhalo v sekcích: Kvalita rybího masa a výživa ryb (celkem 8 příspěvků), Akvakultura a environment (7), Chov ryb (9), Nemoci ryb (4) a Genetika ryb (4). Všechny příspěvky byly prezentovány formou přednášek. Z konference nebyl vydán sborník abstraktů, plné znění příspěvků bude prezentováno v Bulgarian Journal of Agricultural Science. Na závěr konference byla uspořádána exkurse na farmu firmy Oscietra commerce Ltd. v Boliartzi u Plovdivu. Farma je zaměřena na chov generačních ryb 6 druhů jeseterů, produkci násadového materiálu, kaviáru a tržních ryb. Ing. Jitka Hamáčková, odd. akvakultury a hydrobiologie, VÚRH
Zabývám se skupinou obratlovců, která je označována jako savci a podrobněji se věnuji drobným hlodavcům, kteří jsou u laické veřejnosti označováni jako myši. Vlastně vše, co je osrstěné drobnější, má delší ale i kratší ocásek a pohybuje se při zemi je označováno jako myš, přičemž jsou do jednoho pytle s nimi házeni i např. hmyzožraví rejsci. Mezi samotnými hlodavci jsou ale obrovské rozdíly a tyto poznatky mohou být využity mj. případně při omezování jejich výskytu v blízkosti člověka nebo v prostorách, kde jsou drobní hlodavci nežádoucí. Co je tedy potřeba znát? Je důležité znát především, o který druh se jedná, aby bylo případně možné proti němu účinně zasáhnout. Do supermarketu Hypernova v Jindřichově Hradci jsem přijel na žádost vedení řetězce Ahold a na místě jsem zjistil, že v prostorách supermarketu jsou myši domácí a myška drobná. Myška drobná se do takovéhoto prostředí dostává z okolí, ale není tím nejzávažnějším elementem, který by v takovém prostředí mohl negativně působit. Žije v hustých porostech při březích rybníků a řek a přes léto a na podzim se stěhuje na jiné lokality, do jiných biotopů, například do polí do stohů slámy. Toto její stěhování je její přirozené chování, a v tomto konkrétním případě se myška drobná objevila v uskladněném materiálu na dvoře, v těsné blízkosti skladu potravin. Zde ale nezaloží trvalou subpopulaci, takže není třeba se zase až tak moc obávat tohoto zvířátka. Druhý druh – to již byla myš domácí, jak ji známe z okolí příbytků lidí, z míst, kde jsou sklady krmiva pro dobytek a kde je uloženo obilí a podobné suroviny a také samozřejmě potraviny. Tam všude myš domácí nachází dostatek potravy. Ona žije synantropně komenzálně, tj. s člověkem, přičemž využívá jeho potravy, je k tomuto způsobu života velmi dobře
25/
vybavená a takto přežívá už tisíce let. A a tak není divu, že si našla místo v tomto velkém prostoru s potravinami a s množstvím úkrytů. Je možné tuto problematiku zobecnit na podobné typy objektů, kde je přísun potravin? Problém v supermarketech obvykle spočívá v tom, že již samotná konstrukce hal není nejlepší, architekt či stavař nepočítal s negativními faktory, jakými mohou být právě drobní hlodavci či přímo myši. Výskyt dutin, dvojitých stěn, krytů, otvorů pro nejrůznější vedení, trubky a podobné instalace, kde nic není dokonale utěsněno, to je optimální prostor, který myši mohou nerušeně osidlovat. Ideální prostředí pro tato zvířata představuje přítomnost velkého množství úkrytů a obrovská nabídka potravy. Při podrobnějším šetření najdeme myš prakticky všude, kde jsou tyto podmínky člověkem nabízeny. Co jste poradil, když je to, jak říkáte, poměrně obvyklá záležitost? Vedení řetězce jsem s nastalou situací podrobně seznámil, i s faktem, že toto zvíře je na takového prostředí adaptované a že boj s ním nebude jednoduchý. V podstatě myš není možné zcela eliminovat, pouze redukovat, a tak jsem doporučil jisté stavební úpravy, ucpání dutin, sejmutí různých krytů z regálů, chladicích boxů a podobně. Tato místa musí být přístupná a pod kontrolou, aby se mohla pravidelně čistit. Také dveře musí těsnit, aby rozsáhlý prostor supermarketu byl rozdělen do více kompartmentů, ve kterých je možno postupovat mnohem cíleněji, efektivněji. Může připadat v úvahu nějaký chemický zásah? To je v takovémto prostředí nemyslitelné, to bych vyloučil. Mnohem důležitější jsou právě stavební úpravy, aby prostředí pro myši nebylo tak vhodné. Jako doplněk může deratizační firma klást pastičky. Musí se samozřejmě dodržovat pravidelný úklid s použitím razantních mycích a dezinfekčních prostředků, aby se myši doslova necítily jako doma.
nákaza potravinou, která byla znečištěna trusem nebo močí myši. Pak se může člověk nakazit. V přírodě, na povrchu plodů, například jahod, borůvek, tam je vše exponované UV zářením, které ničí viry a bakterie. Na povrchu těchto plodů choroboplodné zárodky příliš dlouho nevydrží, ale pokud ke kontaminaci dojde v hale, kde UV záření nemá přístup, k infekci může dojít mnohem snadněji. Nebezpečnými tak mohou být například kontaminované plechovky, z nichž se po otevření rovnou pije. Máme tedy všechno takto kontaminované rovnou vyhodit? Nejsem hygienik, ale podle zdravého rozumu bych doporučoval konzervy omýt alespoň mýdlovou vodou, sáčky se sypkými potravinami bych pak raději vyhodil celé. Konec konců všude najdeme velké množství sice malého, ale nepřehlédnutelně černého trusu, takže asi nebude ani chuť něco zachraňovat. Dá se říci, že v tomto případě, kdy jste byl přizván na odbornou pomoc, došlo ke konfrontaci základního výzkumu s praxí? Při podávání projektů neustále musíme dokumentovat, jak je základní výzkum důležitý, jak je využitelný pro praxi, jaké z něj plynou poznatky, patenty a tak dále. Toto byl konkrétní příklad toho, jak je důležitá existence pracoviště, které se zabývá tak odtažitou záležitostí, jakou je biologie a ekologie drobných zemních hlodavců. Najednou se objevil problém, v němž byl základní výzkum konfrontován se škodami v řádech stamilionů korun, jak mi bylo řečeno. Zastávám názor, že základní výzkum a práce odborníků, kteří bádají a nevidí bezprostředně využitelnost v praxi, jsou nesmírně důležité, protože nikdy dopředu není úplně jasné, co budeme potřebovat, s čím budeme konfrontováni, s jakou kalamitou se můžeme setkat, a jaké poznatky bude možné bezprostředně využít k vyřešení nového problému, který může nabýt ohromného rozsahu. Pak ten výzkum bude zaplacen ze dne na den. To je pro nás zásadní. -hb-
Kolik je v našem prostředí druhů myší? Jakým způsobem může myš člověka ohrozit, může ho například kousnout, nebo je problémem spíše kontaminace výkaly? Na území České republiky bylo doposud zjištěno 9 druhů myší, tedy zástupců čeledi myšovitých. Z vlastních myší u nás žijí dva druhy, a to na většině území myš domácí a při hranici s Německem myš západoevropská. Kousnutí je velmi vzácné, to by člověk musel myš chytit přímo do ruky, pak by mohlo dojít k přenosu nákazy, nějaké zoonózy, tzn. infekce přenosné na člověka. Ale pravděpodobnější je
26/
KRÁTCE •
Ke studiu na Jihočeské univerzitě v ak. roce 2005/2006 se zapsalo 9 275 studentek a studentů v bakalářských, magisterských a doktorských studijních oborech (+ 352 jich má studium přerušené). Zájem o studium na JU každoročně zhruba čtyřnásobně převyšuje kapacitní možnosti školy.
Nejvíce dotazů směřovalo na studium na filozofické fakultě, kombinovatelnost předmětů na pedagogické fakultě, na ekonomické obory a na obory na ZSF: „Ošetřovatelství“ a „Rehabilitační péče o postižené děti, dospělé a staré osoby“. Prezentace Jihočeské univerzity v podání prorektora pro pedagogickou činnost JU prof. RNDr. Zdeňka Brandla, CSc., se setkala s velkým zájmem.
•
Celkem 3 134 nově přijatých posluchačů a posluchaček Jihočeské univerzity skládalo v období od 29. září do 26. října 2005 akademický slib. Tímto obřadem – imatrikulací – vstoupili noví posluchači do řad akademické obce univerzity, aby mohli užívat všech práv a povinností, které jim příslušnost k akademické obci umožňuje. Přijímat nové uchazeče studia řádně akreditovaných studijních programů patří k základním akademickým právům všech univerzit.
•
Dne 20. října se konalo poslední rozloučení s panem docentem Ing. Jiřím Karešem, CSc., který více než čtyřicet let působil jako pedagog na Zemědělské fakultě Jihočeské univerzity, v posledních letech přednášel také na Zdravotně sociální fakultě JU. S neobyčejnou vůlí a elánem se věnoval výchově studentů a doktorandů a nepřestával studovat nové směry ve svém oboru. Zasloužil se o rozvoj katedry řízení a vědních disciplin z oboru ekonomie, organizace a řízení, které přednášel. Připravil studentům řadu skript, zpracoval výzkumné zprávy a články do odborných publikací. Byl členem vědecké rady na ZF JU i PEF ČZU a řady odborných komisí.
•
Ve dnech 1. - 4. listopadu 2005 se v Brně konal XII. ročník Evropského veletrhu pomaturitního a celoživotního vzdělávání Gaudeamus® 2005. Na veletrhu získávají pravidelně zájemci o pomaturitní a celoživotní vzdělávání informace o možnostech studia na tuzemských a zahraničních vysokých a vyšších odborných školách, o nabídce jazykového vzdělávání, studijních pobytech v zahraničí a podobně. Letos se přihlásilo na 100 samostatných vystavovatelů zastupujících více než 200 fakult nebo samostatných studijních oborů, včetně fakult a ústavů Jihočeské univerzity. Ústav fyzikální biologie JU se, stejně jako loni, na veletrhu prezentoval také samostatnou expozicí. Novinkou bylo představení nové fakulty, tedy Filozofické fakulty Jihočeské univerzity, která byla po úspěšné akreditaci zřízena k 1. lednu 2006. Jihočeská univerzita bude mít tedy od 1. 1. 2006 novou strukturu součástí, bude ji tvořit šest fakult a dva vysokoškolské vědecké ústavy.
Gaudeamus 2005, Brno 1. – 4. 11.
foto archiv JU
•S
účinností od 11. prosince 2005 dojde k přejmenování dvou zastávek městské hromadné dopravy v Branišovské ulici v Českých Budějovicích: současný název Branišovská – Univerzita bude nahrazen názvem Vysokoškolské koleje a název Jana Opletala bude nahrazen názvem Jihočeská univerzita. „Touto změnou chce město vyjít vstříc podnětu Jihočeské univerzity a zajistit lepší orientaci v jízdním řádu i pro mimobudějovické uživatele veřejné dopravy,“ vysvětlil náměstek českobudějovického primátora Mgr. Juraj Thoma.
•
V rámci 11. ročníku výstavy Vzdělání a řemeslo (20. - 22. 9. 2005) se na českobudějovickém Výstavišti představila Zdravotně sociální fakulta Jihočeské univerzity (informační panely, videoprojekce a propagační tiskoviny). Studenti a pedagogové z kateder veřejného a sociálního zdravotnictví a speciální pedagogiky připravili pro zájemce odborné besedy na téma „Co ještě nevíte o drogové závislosti“ a „Poradna dětských práv“.
• Do celkem 45 přednáškových sálů, seminárních
místností a laboratoří ve 14 budovách zasedlo v tomto akademickém roce 1752 posluchačů ZSF JU studujících některý z deseti bakalářských, tří navazujících magisterských, jednoho pětiletého magisterského a jednoho doktorského studijního programu. Největší zájem je stále o obory „Rehabilitační - psychosociální péče o postižené děti, dospělé a staré osoby“, „Všeobecná sestra“ a „Ochrana veřejného zdraví“. Nově otevírané jsou obory „Zdravotnický laborant“ a „Zdravotnický
27/
záchranář“. Slavnostní imatrikulací vstoupilo do řad akademické obce JU 620 nových posluchaček a posluchačů Zdravotně sociální fakulty JU.
• Nově
začali využívat studenti ZSF JU seminární pracovny a učebny v budově bývalé Základní školy v Kněžských Dvorech. Tu po nezbytných stavebních úpravách pronajal fakultě magistrát města. V budově je 8 učeben a 4 pracovny pro pedagogy. V budoucnu bude pro metodickou výuku využita i školní zahrada.
•
Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích v letošním školním roce otevřela studium Univerzity třetího věku v oboru „Člověk jako součást přírody a společnosti“. Studijní obor je určen pro aktivní seniory, kteří mají ukončené středoškolské nebo vysokoškolské vzdělání a mají zájem se dále vzdělávat v rozličných disciplínách přírodních, aplikovaných a humanitních věd. Garantem studijního oboru je Zemědělská fakulta JU. Studenti absolvují studijní bloky jako například Právo, Racionální výživa, Obrana spotřebitele nebo Myslivost, na druhý semestr jsou připraveny Základy výpočetní techniky. Výuka byla zahájena 17. října.
•
V akademickém roce 2005/2006 Zemědělská fakulta Jihočeské univerzity nabídla opět možnost studia vybraných předmětů z akreditovaného bakalářského studijního oboru „Obchodní podnikání“, doplněného přípravným kurzem z matematiky a anglického jazyka. Studijní program je koncipován jako příprava na přijímací řízení do bakalářského studijního oboru Obchodní podnikání, příp. do ostatních ekonomických oborů. V případě složení přijímacích zkoušek a přijetí k řádnému studiu na Zemědělskou fakultu JU budou složené zkoušky a zápočty uznány v plné výši. Studium probíhá ve dvou semestrech kombinovanou formou studia. Po absolvování bude vydáno osvědčení. Výuka byla zahájena 24. 10. 2005.
Bližší informace ke studiu (CŽV i U3V) je možné získat v Centru celoživotního vzdělávání Zemědělské fakulty Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích na tel. 387 772 843 (Ing. Kotová).
•
V rámci iniciativy Evropské komise „Noc evropské vědy“ se 23. září 2005 konal v českobudějovické CK Solnici multikulturní večer Jihočeské univerzity a Akademie věd České republiky. Program přiblížil veřejnosti činnost mladých vědců ve snaze zatraktivnit mladým lidem případnou vědeckou kariéru. Na programu bylo odpolední promítání filmů s vědeckou tématikou a večerní koncert hudebních skupin, jejichž členy jsou vědečtí pracovníci Jihočeské univerzity a Akademie věd ČR (od jazzu a blues přes rock až k punku). Součástí akce byla výstava fotografií a kresleného humoru s vědeckou tématikou. Koordinátorem projektu byl doc. RNDr. František Vácha, Ph.D. Program: • fotografie: RNDr. František Weyda, CSc., Entomologický ústav Akademie věd ČR / RNDr. Petr Znachor, Hydrobiologický ústav Akademie věd ČR • filmy: „Louže“ - FATE, spol. s r. o., Entomologický ústav Akademie věd ČR, Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích / „Researcher: an international career“ • hudební skupiny: Akia b.a. - Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, Ústav molekulární biologie Akademie věd ČR / Cri-Du-Chat Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, Parazitologický ústav Akademie věd ČR / Smutný Karel - Parazitologický ústav Akademie věd ČR, Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích/ St. Johnny & his Boom Chicka Boom Cats Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, Entomologický ústav Akademie věd ČR • V návaznosti na pracovní seminář „Mnoho antropologií, jeden člověk“, který se konal v květnu na Teologické fakultě JU, pořádá v tomto akademickém roce Katedra filosofie a religionistiky TF JU přednáškový cyklus „Člověk a rituál“. Smyslem je pokusit se v rámci univerzity o mezioborový rozhovor nad konkrétním tématem a otestovat tak možnost a smysluplnost případného interdisciplinárního oboru na Jihočeské univerzitě. Přednášky se konají přibližně jednou za měsíc na Teologické fakultě a jsou volně přístupné všem studentům i pedagogům. Na jednotlivé příspěvky v délce cca 45 min navazuje tvůrčí diskuse. Termíny budou s předstihem oznámeny na webové stránce JU a na nástěnkách jednotlivých fakult. Případní zájemci o přednesení příspěvku se mohou kontaktovat na adrese
[email protected]. Vítány jsou
28/
příspěvky v libovolné míře konkrétnosti či obecnosti, které jsou přístupné mezioborovému náhledu. Ve čtvrtek 10. listopadu se na Teologické fakultě JU konala první přednáška cyklu s názvem „Rituální projevy zvířat: co o nich (ne)víme?“, kterou přednesl prof. RNDr. Jan Zrzavý, CSc. Druhá přednáška cyklu „Člověk a rituál” spojená s projekcí se bude konat v úterý 6. 12. od 16ti hodin v budově Teologické fakulty v učebně č. 3. Přednese ji doc. PhDr. Pavel Kalina, CSc., na téma „Oddanost a bič: umění a rituál flagelantských bratrstev středověké a renesanční Itálie”.
•
Obálky časopisu Jihočeská univerzita prezentoval na devátém ročníku mezinárodní soutěžní přehlídky současného výtvarného umění Intersalon AJV 2005 ilustrátor a úpravce Jihočeské univerzity grafik Václav Johanus. Intersalon 2005 se konal v době od 1. - 30. října t.r. v Jihočeském muzeu pod záštitou hejtmana Jihočeského kraje RNDr. J. Zahradníka a ve spolupráci s Jihočeským krajem, Statutárním městem České Budějovice, Jihočeským muzeem a Nadací Český fond umění. Na mezinárodní přehlídce pořádané Asociací jihočeských výtvarníků se představili svými výtvarnými pracemi také někteří členové katedry výtvarné výchovy PF JU: M. Vondrák, L. Vacek, J. Stejskal, P. Hyliš. -hb-
NOVÁ KNIHA Zdeněk Vybíral:
stanovit časové a prostorové hranice tématu. To je rozděleno na dvě hlavní části, veřejnou a osobní rovinu politické komunikace. Veřejnou politickou komunikaci tvoří zejména vybrané komunikační situace, tedy takové klíčové dějinné okamžiky, kdy se jednotlivé stavovské skupiny i panovnická dynastie snažily veřejně demonstrovat své politické cíle a představy o uspořádání mocenských vztahů. Patřily k nim v první řadě královské korunovace a dále jednotlivé druhy konfliktů mezi stavy a panovníkem. V obou případech byla zkoumání prováděno v dlouhodobém časovém vývoji, což umožňovalo odkrývat jednotlivé vrstvy v politickém myšlení a mentalitě privilegovaných vrstev společnosti a jejich nejvýznamnějších představitelů. Osobní rovina politické komunikace je studována na základě vazeb mezi účastníky komunikace. Mohlo jít o vazby příbuzenské, přátelské nebo klientelské (vztah mezi klientem a patronem). Přirozeným centrem všech typů vazeb se stávaly aristokratické dvory, kolem nichž se vytvářely složité komunikační sítě. Vzhledem k tomu osobní rovina komunikace sleduje také podmínky, za nichž se komunikace vytvářela, komunikační nástroje a také různé formy komunikace (ústní i písemnou). Studium podobného tématu bylo nemyslitelné bez kombinace rozmanitých druhů dobových pramenů, jež se vzájemně doplňovaly svou povahou i původem. Jejich soupis spolu se soupisem odborné literatury, z níž bylo možné čerpat inspiraci i metodologická východiska, přináší seznam pramenů a literatury. Práce je také opatřena seznamem otištěných ilustrací, obsáhlým cizojazyčným shrnutím a rejstříkem osobních jmen a zeměpisných názvů. (Z materiálu Historického ústavu JU)
Politická komunikace aristokratické společnosti v českých zemích na počátku novověku
(vydal Historický ústav Jihočeské univerzity, České Budějovice, 2005)
Publikace sleduje jako hlavní téma vleklé zápolení mezi stavovstvím a monarchismem v české společnosti raného novověku. V české státě raného novověku se královská dynastie musela o moc dělit se zástupci stavovských korporací. Obě strany měly odlišné představy o skutečném podílu na politické moci a usilovaly o rozšiřování vlastního vlivu v oblasti zákonodárné i výkonné moci. Odtud pramenil dlouhodobý vzájemný konflikt, jenž naplňoval české dějiny od konce středověku a vyvrcholil ve stavovském povstání proti habsburské dynastii v roce 1618. Ve snaze lépe pochopit vnitřní příčiny konfliktu a podmínky jeho vývoje zaměřuje se tato práce na způsoby komunikace mezi vládcem a jeho poddanými a také na samotnou komunikaci uvnitř stavovské společnosti. Nejprve se snaží objasnit teoretická východiska zvoleného přístupu, včetně vysvětlení klíčových pojmů, a zároveň
29/
ABSOLVENTI JU, O KTERÝCH SE VÍ… Mgr. Vlasta Bohdalová, náměstkyně primátora statutárního města České Budějovice V roce 1980 ukončila studium na Pedagogické fakultě Jihočeské univerzity, obor český jazyk – občanská výchova. Do roku 1996 pracovala jako učitelka na základní škole. Druhé volební období působí jako náměstkyně primátora statutárního města České Budějovice pro školství, kulturu a sociální věci. Od roku 2005 je členkou Správní rady Jihočeské univerzity.
exkurs do dějin české literatury jako tehdy od něj. A vůbec nakonec nevadilo, že jeho zkoušky patřily k obávaným. Pak také vzpomínám například na hodiny gramatiky českého jazyka, na paní docentku Alenu Jaklovou, na hodiny s paní Vondrysovou, to jsou lidé, na které vzpomínám opravdu ráda. A co bych už nechtěla opakovat? Nikdy bych nechtěla studovat vysokou školu, která nutí studentům ideologii, jaká byla v těch 70. a 80. letech, jenže to tak prostě bylo. Proto je skvělé, že dnešní mladí lidé mohou obhajovat své názory, mohou je říkat a nikdo jim je nezakazuje, nebere. Než jste vstoupila v roce 1996 do komunální politiky, pracovala jste jako učitelka na základní škole a na VOŠ, učila jste ráda? Aplikovala jste poznatky z vysoké školy, anebo jste byla spíše pedagog-novátor?
Mgr. Vlasta Bohdalová
foto archiv V. Bohdalové
V roce 1980 jste ukončila studium na Pedagogické fakultě v Českých Budějovicích (dnešní Pedagogická fakulta Jihočeské univerzity), bylo učitelství Vaší vysněnou profesí? Ano, já jsem vždy chtěla být učitelkou, možná to bylo i proto, že maminka i teta byly také učitelky. Hlavně jsem vždycky měla ráda děti, a tak jsem se rozhodla vystudovat cíleně učitelství na pedagogické fakultě. Také jsem věděla, že nechci být na prvním stupni, měla jsem vždy ráda literaturu a historii a tak, i když jsem vystudovala češtinu - občanskou výchovu, stejně jsem naštěstí vyučovala hlavně můj oblíbený dějepis. S jakými pocity vzpomínáte na zdejší vysokoškolské studium, potkáváte se se svými bývalými pedagogy nebo spolužáky? Je něco, co byste jako současná studentka už nechtěla opakovat, případně něco, z čeho jste tehdy byla skutečně nadšená? To má dvě roviny – na vysokoškolský život se spolužáky vzpomínám ráda, asi jako každý student. Navíc já jsem celkem brzy poznala svého pozdějšího manžela, takže jsem část studentského života prožívala již v manželství a bylo to moc fajn. Když se setkáme s bývalými spolužáky, rádi vzpomínáme například na různé kurzy, třeba na kurz lyžování a podobně. Druhá rovina je ta, jak se dívám na tehdejší studium, co mi dalo. Pro mne osobně byly nezapomenutelné přednášky pana profesora Lály, já jsem nikdy neslyšela takový
Především - učila jsem moc ráda, protože tím docházelo k naplnění méno snu být s dětmi. Ve třídě jsem byla skutečně šťastná, chtěla jsem, aby děti byly osobnostmi, nutila jsem je k dialogu a myslím, že se mi to celkem dařilo. Dialog mezi učitelem a žákem považuji za naprosto nejdůležitější. A jestli existuje dialog, pak mezi učitelem a žákem může vzniknout i jakýsi vztah. Poznatky z vysoké školy jsem uplatňovala, hlavně ty teoretické, které se týkaly literatury a občanské výchovy, tedy kromě ideologie. A co se týče novátorství? Tak například v literatuře jsem viděla, jak je obtížné dostat mladého člověka ke knížce, dnes je to ale bohužel ještě horší..., ale díky tomu, že se v té době začala používat první videa, učila jsem někdy literaturu tak, že jsem žákům pustila zajímavou ukázku literární adaptace, povídali jsme si o ní, a odtud jsme se dostali k samotnému autorovi. Nebyly to asi z dnešního hlediska žádné přeborné metody, ale prostě jsem chtěla, aby moji žáci měli knihy rádi tak jako já. Na co by dnes měl být kladen, podle Vás, na pedagogických fakultách největší důraz? Za velmi důležité považuji uplatňování strukturovaného modelu studia, mám na mysli oddělení vzdělávání učitelů pro základní školy a pro střední školy. Učitel na střední škole musí mít obrovské penzum znalostí, myslím že by někteří měli mít za sebou i doktorandské studium. Tak, jako dnes mají studenti obrovské možnosti získávat vědomosti, tak je potřeba, aby byl pedagog skutečný odborník, velmi vzdělaný člověk. Na základní škole musí být rovněž pedagog s velkým rozhledem, ale spíš se musí umět učit komunikaci s dětmi, a dnes už i
30/
komunikaci s rodiči. Myslím, že nedostatečná komunikace mezi učitelem a rodičem dnes na školách způsobuje velké problémy. Učitel musí především umět děti nadchnout pro předmět, zaujmout, aby dítě pak dál, třeba na střední škole, chtělo daný předmět nadále studovat.
střední školy hotelnictví a turismu. Rozhodně jim ale přeji, aby si do života našli takovou profesi a zaměstnání, kam se budou každý den těšit. -hb-
Dají se v práci s dospělými lidmi a při výuce žáků a studentů najít zásadnější analogie? Je těžší prosadit se ve škole u mladší generace, která je tvárnější, ale možná i vzdorovitější a živelná, než v komunální správě, kde se předpokládá také moudrost a kultura projevu? Komunální politika je oblast, kde člověk brzo vidí výsledky své práce, musí si umět obhájit své myšlenky, anebo zvolit alternativní řešení. Mladí lidé jsou ochotní naslouchat, diskutovat, starší generace má mnohdy obavu vyjádřit svůj názor. Politik by měl umět vyslechnout názory a hledat cesty, jak danou problematiku řešit. Ti opravdu moudří a chytří lidé se v politice bohužel nedokázali tolik prosadit jako ti, kteří měli a mají mnoho slov a málo činů. Čím je pro Vás zajímavá práce náměstkyně primátora pro školství, kulturu a sociální věci?Je obtížné prosazovat témata, včetně financí, pro tyto rozpočtové, neziskové, avšak rovněž velmi důležité oblasti? Partnera je při projednávání jakéhokoli tématu potřeba přesvědčit, že bez kvalitních škol, kvalitního zabezpečení sociální sítě, bez kultury a sportovního vyžití, které rovněž spoluurčují kvalitu života, se zkrátka neobjedeme. V tomto rezortu se vlastně promítá v etapách celý život, a každá část života něco potřebuje. Většinou se v takovýchto rezortech obvykle nic nevydělá, ale pokud se sem vloží kvalitní vklad, je to ten největší vklad do kvality života. A proto je potřeba snažit se dobře argumentovat. Jak vnímáte stávající postavení Jihočeské univerzity v rámci veřejných vysokých škol v ČR? Jihočeská univerzita vykročila správným směrem. Je to moderní univerzita, která se intenzivně zabývá svým rozvojem. Tak třeba i úspěchy ve výzkumných záměrech jasně ukazují, že jde o univerzitu s velkou budoucností. Osobně si myslím, že obecně není rozdílu mezi regionální a kamennou univerzitou. Člověk se musí naučit pracovat s dosaženými vědomostmi, a pokud to nedokáže, pak mu nepomůže ani jméno nejprestižnější univerzity světa. Máte syna a dceru, nechystají se jít ve Vašich profesních stopách? To ne, syn Tomáš je v pátém ročníku na právech, Soňa studuje třetí ročník integrované
Studium doktorského oboru
RYBÁŘSTVÍ
na Jihočeské univerzitě První specializované doktorské studium Rybářství v České republice bylo zahájeno před rokem v říjnu 2004. Do té doby bylo možné studovat rybářské discipliny pouze v rámci zootechnicky nebo ekologicky zaměřených doktorských studijních oborů na zemědělských univerzitách v Praze a Brně a na Zemědělské fakultě Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích. Studijní obor je akreditován jak v českém, tak v anglickém jazyce na Jihočeskou univerzitu, jeho vykonáváním je pověřen Výzkumný ústav rybářský a hydrobiologický ve Vodňanech. V současnosti v prvních dvou ročnících studuje celkem 10 studentů, z toho dva zahraniční (Slovensko a Írán). Školiteli studentů jsou pracovníci vodňanského Výzkumného ústavu rybářského a hydrobiologického. Studenti jsou zapojeni do řešení výzkumných projektů ústavu (projekty EU, GA ČR, Národní agentury pro zemědělský výzkum) i projektů IGA JU. Témata jejich prací jsou zaměřena na genetiku, šlechtění a reprodukci ryb, technologii chovu a výživy jednotlivých druhů ryb, vodní toxikologii a hydrobiologii rybníků. Ve dnech 30. listopadu až 2. prosince 2005 pořádá ústav ve Vodňanech akci nazvanou Seminární týden, na níž vedle hostů vystoupí s informacemi o postupu svých prací nejen všichni studenti doktorského studia Rybářství, ale i studenti doktorského studia Zemědělské fakulty se zaměřením na rybářství a rovněž studenti magisterského studia z této fakulty, u nichž jsou vedoucími diplomových prací pracovníci vodňanského ústavu. K účasti jsou srdečně zváni všichni zájemci. Podrobnosti budou zveřejněny na www stránkách VÚRH JU Vodňany. Ing. Jan Kouřil, Ph.D., zástupce ředitele, VÚRH
31/
KNIHOVNIČKA
JIHOČESKÉ UNIVERZITY (2) Pavel Král:
Smrt a pohřby české šlechty na počátku novověku
Osu knihy tvoří chronologický princip sledování smrti, v jehož středu stojí příslušník nobility. Jde o zachycení toho, jak šlechtic jako člen raněnovověké společnosti vnímal smrt v průběhu svého života. Pozornost je zaměřena na teologické i laické chápání smrti v raném novověku, na rozmanité a nejednotné představy o záhrobním světě, na dobový model přípravy na smrt včetně testamentární praxe, na ideální průběh posledních okamžiků života urozenců. Je sledován symbolický význam pohřebních obřadů, včetně šlechtických pohřebních rituálů. Pozornost je zaměřena i na pohřebiště urozených, tedy na místa, kde ona posloupnost funerálních obřadů končila a vrcholila. Těžiště práce leží v předbělohorském období vývoje českého státu s časovým přesahem k roku 1650. V této době prošla česká společnost značnými politickými, náboženskými, sociálními, hospodářskými i kulturními proměnami. Záměrně byl překročen mezník roku 1620, který je mnohými historiky zdůrazňován jako důležitý předěl v českých dějinách raného novověku. Zkoumáním dlouhé epochy bylo možné naplnit potvrzení pracovní hypotézy, že na počátku 17. století byly sledované myšlenkové přístupy a životní rituály ovlivněny změnou duchovního klimatu, která se časově téměř kryla s mezníky politických dějin země. Úryvek z knihy (...) Z antropologického hlediska je smrt vedle narození a vstupu do manželství jedním ze tří základních momentů, okolo kterých se odehrávají přechodové rituály (rites de passage). (Historická) antropologie se zabývá smrtí jako symbolickým přechodem jedince z jemu dobře známé oblasti každodenního života do nepoznaného (a nepoznatelného) prostoru obývaného mrtvými. Z rituálů vytýčených Arnoldem van Gennepem má smrt ze své postaty tendenci vyzdvihovat rituály odlučovací. Mezi nimi pak podle Philippa Arièse v prostředí privilegovaných a mocných hrál od vrcholného středověku nejpodstatnější roli pohřební průvod. Jak již bylo uvedeno, naplnění očekávaného rituálu určovalo obrysy lidského chování a příslušnost jedince k sociální skupině, k náboženskému uskupení a posléze k celé společnosti. Podle Craiga Koslofského existují v zásadě dva možné přístupy při studiu tématu smrti. Na jedné straně můžeme sledovat
dopad smrti na jednotlivce a společnost, na druhé je pak možné pozorovat, jak společnost využívá smrti jako prostředku k uspořádání a obnovení sociálního řádu prostřednictvím rituálu. Oba tyto přístupy se vzájemně prolínají v průběhu pohřebního průvodu. Starší literatura k festivitám předpokládala, že pohřební slavnost v sobě zahrnuje prvky soukromé a veřejné. Pravdou zůstává, že uvedené platí veskrze pro funerální slavnosti mocných tehdejšího světa a oba momenty se opět kloubí hlavně v průběhu smutečního průvodu. Privátní složka, reprezentovaná rodinným smutkem, spočinula převážně na bedrech zúčastněných žen. Veřejná část obřadu související s touhou a povinností vzdát poctu a zajistit věčnou slávu zemřelému zůstávala na mužské části smuteční slavnosti. Pohřební průvod v raném novověku byl plný symbolických významů. Některé z nich směřovaly k očím zvědavých přihlížejících, zatímco jiným dokázali porozumět pouze zasvěcení. Stejně tak historik stojí před problémem pokusit se prostřednictvím symbolického naplnění rituálu porozumět kultuře raněnovověké společnosti. (...) Jedním ze sdělovaných znaků, který byl pohřebním hostům i přihlížejícím dostatečně zřetelný, byla honosnost a finanční nákladnost funerální slavnosti. To souviselo s obecným renesančním chápáním reprezentace jako vystavování na obdiv svého bohatství a urozenosti. Opulence a nákladnost zároveň působila jako důležitý distinktivní prvek. Jak ukazují především výpovědi úvodních částí šlechtických testamentů, podobný přístup však mizel asi od dvacátých let 17. století s nastupující barokní zbožností, kdy venkovní reprezentace byla postupně nahrazována niternou zbožností. Do sváru se dostávaly potřeby rodu, kterému honosně koncipované slavnosti přinášely slávu, a vnitřní myšlenkový svět šlechtice, ve kterém převládaly úvahy o důstojnosti a zbožnosti nad světskou slávou. (...) Přání prostého pohřbu, zmíněná touha být pochován v jednoduchém oděvu a časté příkazy, aby se smuteční slavnosti zúčastnilo co nejvíce chudých, ukazují na skutečnost, že druhé desetiletí 17. století lze považovat za pozvolný předěl v duchovní atmosféře doby. Přestože se zatím nepodařilo v českém prostředí nalézt obdobu pohřebních řádů, organizace pohřební slavnosti nebyla ponechána náhodě. Sestavením průvodu do všech podrobností byly pověřeny osoby, které pravděpodobně měly s pořádáním podobných událostí zkušenosti. Jednotlivce přiváděly mezi aktivní či pasivní účastníky pohřebního průvodu různé důvody. Od upřímného pocitu, že doprovodit přítele na poslední cestě je tou poslední službou, kterou je možné pro něj vykonat, přes snahu zviditelnit se, k pouhé zvědavosti, touze po rozptýlení
32/
a možnosti snadného výdělku. Svým způsobem o postavení zemřelého už vypovídala doba, která uběhla mezi úmrtím a okamžikem, než se pohřební průvod dal do pohybu. Zatímco u předních aristokratů mohlo jít až o několik měsíců, prodleva se postupně zkracovala u méně význačných šlechticů. Pouze několik dnů musely na svou poslední cestu čekat ženy. (...)
Řazení pohřebního průvodu odráželo hierarchické rozvrstvení tehdejší společnosti a prostřednictvím složité symboliky odhalovalo soudobé názory na uspořádání světa. Osoby i předměty měly přesně definovanou funkci a v průvodu jim bylo určeno konkrétní místo, které odpovídalo jejich významu. Uspořádání průvodu bylo přísně dodržováno a sami účastníci si své zařazení žárlivě střežili. Určené místo vyjadřovalo na jedné straně objektivní postavení v sociální hierarchii společnosti, na druhé straně osobní preference rodiny zemřelého. V této souvislosti je v pohřebním konduktu možné vysledovat dvě linie řazení, které zároveň dokumentují skutečnost, že se v pohřebních průvodech urozených prolínaly rodinné a veřejné prvky. Vedle klasického zdůraznění sociální hierarchie vedoucí v lineárním směru odpředu dozadu, je zřetelná ještě dvousměrná linie od středu konduktu k jeho krajům, dávající další privilegovaná místa co nejblíže tělu zemřelého ne na základě sociálního postavení, ale osobní volby pořadatelů pohřební slavnosti. Smuteční hosté dodržovali ustanovený pořádek i v průběhu hostiny, která uzavírala funerální slavnost. Raněnovověké šlechtické pohřební průvody se vyznačovaly klasickým trojvrstevným řazením, přičemž nejdůležitější prvek zůstával uprostřed jako symbolický, politický či charismatický středobod. V čele průvodu s železnou pravidelností kráčeli představitelé církve, která si okamžikem
smrti nárokovala spolu s pozůstalými starost o zemřelého. Svou přítomností měli zajistit přechod lidské duše do světa záhrobí. Privilegované místo v této první části pohřebního průvodu náleželo prelátovi, který později sloužil církevní obřady v průběhu zádušních bohoslužeb v kostele. V případě úmrtí význačného aristokrata se podobné role ujímal nejvyšší církevní představitel v zemi, v případě smrti předáka Jednoty bratrské se pohřbu bezpochyby zúčastnili bratrští biskupové. Jindy význačné místo zastával hodnostář náboženského řádu, jenž zemřelý za svého života podporoval. (...) V nábožensky rozdělených českých zemích nesla přítomnost kněžstva ještě jedno nezanedbatelné poselství – upozorňovala na – či dokonce manifestovala – vyznání zemřelého. Pohřební slavnosti se mnohdy stávaly ukázkou katolické či protestantské jednoty. (...) Pravidelnou součástí první části pohřebního průvodu byli žáci místních škol. Vedle hudební produkce, kterou zajišťovali, vyjadřovala jejich přítomnost přihlížejícím dobře čitelný protiklad odcházejícího stáří a nastupujícího mládí. A ještě jeden důvod – dětská modlitba mohla v katolickém prostředí příznivě ovlivnit osud duše zemřelého. V „kněžské“ součásti pohřebního průvodu nemohli chybět ani zemřelého spolubratři z příslušné konfraternity, které se s nesměle nastupující barokní zbožností postupně od přelomu 16. a 17. století začaly objevovat. (...) Význačné místo před márami patřilo symbolicky nejdůležitější části průvodu – smuteční výbavě. Její součástí byly bohatě vyšívané rodové erby na černém podkladu v doprovodu koní, taktéž přikrytých drahým černým suknem. Zatímco v pohřebním průvodu Albrechta Václava Smiřického se objevili pouze dva praporce s erby a dva černí koně, při smutečních obřadech obou rožmberských bratří šli v průvodu čtyři erby a čtyři koně. Původ čtyř koní je snad možné hledat v pozdně středověkém burgundském pohřebním rituálu – jenž byl prostřednictvím Habsburků bezpochyby znám i v českém prostředí –, kde zřetelný čtyřnásobný symbol odkazoval na čtyři generace urozenosti. Vždyť právě ony čtyři generace hrály také tolik důležitou úlohu v myšlení české a moravské šlechty při posuzování urozenosti. Ústřední roli při pohřebním průvodu i později při exequiích sehrával černě oděný jezdec. Vyhovoval hladu přihlížejících po vizuálním symbolu – zastupoval ve funerálním divadle zemřelého, jel v čele smuteční výbavy a ve prospěch mrtvého ji obětoval. Součástí oběti v kostele byl i černě oděný kůň, jelikož prostředky, jež se za něj získaly, zůstaly kostelu. Součástí army – smuteční výbavy zemřelého – byly i v českém aristokratickém prostředí tradiční rytířské atributy – ostruhy, meč (vytažený z pochvy a obrácený hrotem dolů), helm s peřím
33/
v rodových barvách a štít s rodovým erbem. Nést tyto odznaky důstojnosti byli zpravidla pověřeni přátelé zemřelého aristokrata či příslušníci jeho dvora. V této části průvodu se objevily i další odznaky světské slávy – v pohřebním průvodu Viléma z Rožmberka se například na černé podušce skvěl Řád zlatého rouna.
Střední, významově nejdůležitější součást pohřebního průvodu byla zasvěcena márám s tělem zemřelého. O jejich přepravu se staralo několik dostatečně fyzicky zdatných jedinců, nejčastěji z rytířského stavu. V některých případech (obzvlášť pokud to vyžadovala delší vzdálenost) bylo možné rakev uložit na připravený vůz. Máry – zpravidla z bezpečnostních důvodů – chránily další osoby, oděné do smutečního oblečení a s hořícími svícemi v rukou. Přestože lze předpokládat, že nesení těla význačného aristokrata patřilo mezi pocty, neúčastnili se této činnosti nejvýznačnější účastníci pohřební slavnosti. Na ty čekalo místo v jiné části pohřebního průvodu. Jestliže v souvislosti s pohřebním průvodem lze hovořit o hře symbolů, potom nejdůležitějším symbolem ze všech je právě lidské tělo. Po vystavení zemřelého šlo o poslední šanci, jak vrýt odcházejícího do paměti přihlížejících osob. Značný důraz byl kladen na nádheru a nákladnost oděvu, do kterého byla mrtvola oblečena. Mezi často používané barvy patřily purpurová a zlatá, jež v sobě odrážely tradiční symboliku čitelnou i z jejich nákladnosti. Svým způsobem se předkládanému konceptu nádhery a nákladnosti vymykala přání některých šlechticů, aby byli pohřbeni v mnišském rouše. I to však mnohem více svědčí o pocitu výjimečnosti než o snižování reprezentace vlastní osoby a rodu. Během pohřebního průvodu však tělo zemřelého často zůstávalo skryto očím přihlížejících davů. Nákladné látky se tehdy používaly na důmyslné přehozy přes rakev. Tradičním symbolem zvýrazněným na černém přehozu byl stříbrem vyšívaný kříž, po stranách se skvěly vyšívané erby, v případě vymření rodu obrácené směrem dolů.
Pohřební průvod byl okamžikem stmelení rodiny a rodu, okamžikem vyjádření vzájemné podpory a soudržnosti. Nejbližším příbuzným zemřelého, kráčejícím v černé smuteční barvě a patřičně vyjadřujícím smutek, náleželo privilegované místo bezprostředně za rakví. K zesnulému je pojilo nejsilnější citové pouto, očekával se od nich nejprocítěnější výraz smutku a jako organizátoři a plátci pohřební slavnosti si zasloužili nejvíce exponované místo za márami s mrtvým tělem. Mužští pozůstalí skrývali svůj smutek za smuteční roušky. Rodinnou suitu vedl právoplatný dědic rodového jména a majetku. (...) Oficiální představení nového představitele rodu vrátilo do starých kolejí situaci narušenou smrtí jeho předchůdce. Do rodiny, rodu, na celé panství se vrátila ztracená jistota. I do funerálního konduktu se vetřela sexuální segregace charakteristická pro tehdejší společnost – bezprostředně za rakví se nenašlo místo pro ženské příslušnice rodiny pozůstalého. Vdovy, matky, dcery či sestry nebyly z pohřebního průvodu úplně vyloučeny, avšak jejich místo se nacházelo až na konci oficiálního smutečního konduktu. Zřetelně tak byla vyjádřena okrajová role ženy ve veřejných záležitostech. Jak dokládá Georges Duby, místo ženy v průběhu smutečních obřadů bylo v soukromí – při přípravě mrtvého těla či pořádání smuteční hostiny. Avšak i ve smutečním průvodu sehrály ženy nezanedbatelnou roli. Hlasitým naříkáním vyjadřovaly smutek a dotvářely zvukovou stránku představení. Čím větší nářek, tím více úcty se zemřelému prokazovalo. Ženské zkroušení podtrhovala skutečnost, že každá ze šlechtičen byla vedena dvěma význačnými rodinnými přáteli, kteří svým galantním chováním vyjadřovali solidaritu a soucit s rodinou pozůstalých. Ještě před fraucimorem se nacházela poslední mužská část průvodu, v níž se objevili přátelé, vyslanci zahraničních velmožů, přestavitelé zemské vlády a další pozvaní hosté z panského i rytířského stavu. I v této části průvodu mohla být sociální hierarchie porušena z důvodů osobní blízkosti k zemřelému. Šlechtici často stáli před volbou mezi dvěma přístupy, které jim dlouho připadaly samozřejmé. Museli uvážit, zda posloužit zemřelému – nehledě na to, zda šlo o přítele nebo respektovaného politického protivníka – či demonstrovat oddanost katolické církvi a nezúčastňovat se „kacířských“ pohřebních slavností. Soudobá praxe dokumentovaná zmíněnými seznamy smutečních hostů svědčí o tom, že většinou se předbělohorští šlechtici rozhodli pro první variantu. (...) Za tuto knihu obdržel Pavel Král v únoru 2005 Cenu rektora Jihočeské univerzity za prestižní vědeckou publikaci.
34/
Ke studentskému hodnocení výuky v Jazykovém centru Jihočeské univerzity Jazykové centrum Jihočeské univerzity zajišťuje výuku cizích jazyků velkého počtu studentů JU. Protože je pracovištěm, se kterým se během svého studia setkávají studenti fakulty zemědělské, teologické, zdravotně sociální a Ústavu fyzikální biologie v povinné výuce, ale i studenti z fakulty pedagogické a biologické v dobrovolných rozšiřujících kurzech, je samozřejmé, že vzniká celá řada názorů a náhledů na systém práce a výuky od těch velmi pozitivních až po velmi negativní. Abychom mohli stále zlepšovat a zkvalitňovat naši výuku, na konci každého akademického roku studenti vyplňují anonymní hodnotící anketu, ve které mohou vyjádřit své názory a pomoci nám řešit některé problémy, které vznikají. Protože v této odpovědní anketě zazněl i názor, že ji studenti odevzdávají každý rok a stejně se nic neděje, rádi bychom s názory studentů i s našimi stanovisky seznámili univerzitní obec veřejně. Vznikla i řada problémů, které nemůže naše pracoviště řešit samo, protože často spadají do kompetence fakult, resp. garantů jednotlivých studijních oborů. Ve spolupráci s nimi však můžeme vyjít vstříc.
po třech letech měnit jazyk a začínat s dalším jazykem, mnozí by chtěli studovat dva jazyky současně; tři hodiny vcelku na ZF jsou náročné z hlediska koncentrace, lépe by bylo rozdělit výuku do několika dnů. Stanovisko Jazykového centra: Organizace a struktura jazykové výuky nespadají do kompetencí JC a nemůže je tudíž ovlivňovat. Tyto otázky jsou, jak již bylo uvedeno, záležitostí vedení jednotlivých fakult a garantů jednotlivých studijních oborů. Řadě problémů by se dalo určitě předejít i spoluprací garantů oborů se zástupci JC, kdyby se na ně poukázalo ještě před akreditací a byly pokud možno eliminovány. Návrhy JC na takovou spolupráci však prozatím často akceptovány nebyly, a proto se stává současným trendem měnit jazyk nikoliv po třech letech, ale již po třech semestrech. Obecně lze však říci, že jazyková výuka na všech fakultách nefilologického směru v ČR je obdobná, univerzita nemůže suplovat roli jazykových škol a vyhovět všem požadavkům studentů, především těch, kteří přicházejí na univerzitu s poměrně nízkou jazykovou vybaveností.
Před výčtem názorů a stanovisek je nutné znovu zdůraznit cíl práce výuky jazyků na vysoké škole. Tímto cílem je příprava studentů k práci s odborným jazykem, tzn. umět si přečíst a rozumět textům ve svém odborném zaměření, být schopen vytvořit resumé těchto textů a umět tyto zdroje použít pro svou případnou ústní prezentaci. S tímto zřetelem je také vybírána studijní literatura. Všichni odborníci z praxe, kteří musí takto s jazykem pracovat, se shodnou na tom, že odborná literatura není nic zábavného, nicméně je to nutná část jejich odbornosti. Systém výuky na vysoké škole vychází z předpokladu, že student po deseti letech práce s jazykem na základní a střední škole přijde s dobrou znalostí obecného jazyka a vysoká škola poskytne již pouze nadstavbu ve formě jazyka profesně zaměřeného. Úkolem našeho pracoviště tedy není pokračovat ve výuce poplatné středním školám nebo suplovat jazykové školy, ale poskytnout znalosti, se kterými se studenti jinde nesetkají, nebo za ně zaplatí velmi vysoké částky peněz. Stížnosti a připomínky studentů je možné rozdělit do několika okruhů: 1) Organizace a struktura jazykové výuky Nízká hodinová dotace, většina studentů by uvítala více hodin jazyka; studenti ZF nechtějí
Jazyková výuka po dobu celého studia a možnost volby druhého jazyka celkem z pěti nabízených jazyků, jak to umožňují studentům některé obory studované na JU, jsou naopak ojedinělé, avšak pro ty, kteří chtějí tuto možnost maximálně využít, bezesporu přínosem.
35/
2) Materiální vybavení, počet studentů ve skupinách Učebny na ZF jsou nevyhovující pro větší počet studentů ve skupině, špatně vybavené; v jedné skupině se setkávají studenti s rozdílnými znalostmi, což ztěžuje práci a demotivuje dobré studenty. Stanovisko Jazykového centra: Učebny používané Jazykovým centrem patří příslušným fakultám, pro které JC zajišťuje výuku. Jejich velikost a vybavení JC neovlivňuje. Pro jazykovou výuku jistě platí, že čím menší počet studentů ve skupině, tím by měla být kvalitnější z hlediska aktivní účasti každého studenta. Se snižováním počtu studentů ve skupině se však zvyšují i finanční náklady a z tohoto důvodu se ideální výuka v malých skupinách většinou draze platí. Rozdílná úroveň znalostí v rámci jedné skupiny je problém většiny skupin. Studenti přicházejí ke studiu na vysoké škole po deseti letech jazykové výuky na základní a střední škole a teoreticky by jejich znalost obecného jazyka měla být na velmi dobré úrovni. Že tomu tak často není, působí problémy nejen jim, ale i jejich vyučujícím.
3) Obsah výuky Odborný jazyk je obtížný a nezáživný, učebnice nezajímavé; znalost obecného jazyka se nerozvíjí. Stanovisko Jazykového centra: Výuka jazyka profesně zaměřeného je současným trendem a odpovídá požadavkům firem na vysokoškolsky vzdělaného pracovníka. Profesní prezentace jako forma závěrečné jazykové zkoušky byly také zvoleny na základě průzkumu, který JC provádělo před několika lety a který zjišťoval nároky firem na jazykovou vybavenost svých zaměstnanců. Odborný jazyk má svá specifika a jeho osvojení klade vysoké nároky na píli studentů. JC pravidelně sleduje nabídku učebnic, které by umožňovaly přechod od obecného jazyka na odborný jazyk a poskytovaly široký výběr témat odpovídajících jednotlivým studijním oborům. Možnost výběru však není zatím příliš velká. Samozřejmě se tyto učebnice co do zábavnosti liší od učebnic obecného jazyka, kterých je na trhu nepřeberné množství a soupeří v atraktivnosti obsahu i formy. Pro některé nejvíce zastoupené obory byla v JC vytvořena vlastní studijní literatura, která odpovídá studijnímu zaměření a poskytuje v daném jazyce (AJ, NJ) co nejvíce informací a slovní zásoby k danému oboru. JC by také uvítalo i aktivní přístup studentů, pokud by sami přinesli cizojazyčné materiály související s jejich specializací. 4) Srovnání se středoškolským studiem Znalosti obecného jazyka stagnují nebo se vytrácejí, studenti postrádají vysoký počet hodin jazyka a každodenní výuku.
JC se bude snažit ve spolupráci se studijními odděleními řešit otázku rozdílné úrovně studentů tam, kde existují alespoň dvě paralelní skupiny stejného oboru. Pokud někteří studenti převyšují jazykovými znalostmi své spolužáky a považují tudíž seminář za nepodnětný, mohou dále využít nabídky kurzů připravujících na mezinárodně uznávané zkoušky. Cambridgeské zkoušky je možné skládat v Britském centru, zkoušky ESOL a ÖSD přímo v Jazykovém centru. Pro ty, kteří již mohou doložit složení státní jazykové zkoušky nebo některé z mezinárodních jazykových zkoušek, není docházka na semináře povinná. Motivovaní studenti mohou využívat také počítačovou jazykovou laboratoř, kde lze využít pro samostudium jazykové programy a slovníky v elektronické podobě. V příštím akademickém roce bude instalován program, který umožní studentům otestovat své znalosti před výběrem přípravného kurzu na mezinárodní britské zkoušky.
Stanovisko Jazykového centra: Přechod na vysokou školu přináší s sebou řadu změn týkajících se způsobu a pojetí výuky, což se ve velké míře odráží i v jazykové výuce. Mnoho studentů se s tím jen těžko vyrovnává a postrádá každodenní tlak v podobě testů a zkoušení, který nutí k pravidelné práci velice důležité pro osvojení jazyka. (Většina studentů v hodnocení uvádí, že se připravuje pouze na testy). Britská metodika pro úlohu jazykového vyučujícího na vysoké škole používá výraz „facilitator“, tedy ten, kdo poskytne pouze radu, návod a materiál, a daleko více počítá s aktivní účastí studujících. Na opakování obecného jazyka skutečně při stávající hodinové dotaci zbývá málo prostoru, záleží už jen na studentech samotných, jakou si najdou příležitost k jeho udržování. Jak již bylo řečeno, univerzity nemohou suplovat roli jazykových škol.
36/
Závěrem několik citací ze studentského
hodnocení, které uvádíme bez komentáře a které svědčí o tom, že i k takovéto anketě je nutné přistupovat s nadhledem: Je dobré, že máme rodilého mluvčího, ale musí si uvědomit, že „dobrovolně“ neradi mluvíme sami. Ocenil bych vyšší srozumitelnost, hlavně u odpovědí spolužáků. Myslím, že by bylo lépe 3. a 4. skupinu nespojovat. Dle mého názoru se pak sníží „péče“ o každého studenta. Učebnice mi připadá složitě napsaná, slovíčka by šla použít mnohem jednodušší. Více škola hrou. Malá obrazovka televize. Vybavení učeben velmi dobré, ale je moc horko. Konverzace zbytečná, raději bych 3 hodiny gramatiky týdně. Uvítala bych více konverzace - např. i lepší kontakt a dostupnost kontaktu k cizojazyčným studentům na JU. Studijní literatura? Nic horšího jsme asi v životě nepotkali. Jsem spokojen se vším, především s učitelem. Vystřídali jsme tři učitele, kromě toho nechápu, proč jsem si na poslední dva roky musela vybrat jiný jazyk než angličtinu, to nechápu. Obecně lze doporučit snažit se vytěžit maximum z nabízených možností a využít opomíjený a nepopulární faktor vlastní píle a pravidelné práce, který podle odborníků představuje až 50 % úspěchu. V současné době mají studenti řadu možností, jak zlepšovat své jazykové znalosti, od pracovních a studijních pobytů v zahraničí a kontaktů s cizinci v ČR až po sledování cizojazyčného tisku nebo televizních programů. Řada studentů již takové možnosti využívá a na jejich jazykové kompetenci se to příznivě odráží. Při studiu na vysoké škole je každý zodpovědný za svůj rozvoj a znalost cizího jazyka je nutným kvalifikačním předpokladem vysokoškolsky vzdělaného odborníka. Mgr. Eva Krejčová, Mgr. Dana Špatenková, Zdenka Kopecká Jazykové centrum JU
Adaptační kurzy Teologické fakulty Jihočeské univerzity se líbily Stává se už pomalu tradicí, že těsně před začátkem akademického roku pořádá teologická fakulta pro své čerstvě přijaté „novice“ adaptační kurz. Jeho cílem je především vzájemné seznámení se s novými kolegy a s některými ze svých budoucích pedagogů, což nepochybně usnadní často nelehké první kroky na počátku nové životní etapy. Opomenout bychom ale také neměli důraz, který je v rámci programu kladen na rozvoj mezilidské komunikace a týmové spolupráce. To všechno umožňuje zážitková pedagogika, v duchu které jsou kurzy ve spolupráci se salesiánským střediskem DIS Fryšták připravovány. Zejména pro studenty oborů „pedagogika volného času“ a „sociální a charitativní práce“ je tak navíc absolvování kurzu umocněno získáním cenných zkušeností s novými a moderními metodami práce s dětmi a mládeží.
Na kurzu ve Veverské Bitýšce
foto Z. Toušek
Po dvou letech pozitivních zkušeností bylo v letošním roce s ohledem na značný zájem studentů přistoupeno k rozdělení na dvě paralelní skupiny. První z nich absolvovala svůj „iniciační akt“ v nádherném údolí řeky Svratky v blízkosti Veverské Bitýšky, druhá skupina pak strávila pětidenní pobyt v neméně krásném místě zvaném Nesměř nedaleko Velkého Meziříčí. A právě účastníci tohoto kurzu se s vámi v následujících řádcích podělí o své zážitky. Pátek 16. září 2005, 13 hodin. Areál zámeckého parku ve Velkém Meziříčí. Slunce jasně svítilo mezi stromy na místo, kde jsme se všichni poprvé potkali. Roztodivná skupinka mladých lidí naplněná touhou, obavami a nesmírnou zvědavostí.
37/
Nebyl to žádný lyžařský kurs, jak jsme si všichni zpočátku mysleli. Instruktorský tým nešetřil překvapením a originalitou. Dřív, než jsme se stačili zorientovat, vtáhli nás svými hrami do víru zaujetí. Během prvního odpoledne se čas až podivně zrychlil. Série seznamovacích her byla výborně připravena. Nejprve jsme byli rozděleni do malých skupinek pod vedením instruktorů maskujících se za sociálně potřebné. Humorem nadlehčená atmosféra prvního kontaktu nám umožňovala být k osobě otevřenější a snadno jsme se tedy navzájem ve zmenšeném kolektivu seznámili. Témata hovorů byla sice mírně řízená od našich hostitelů, ale hodně záleželo také na naší odvaze a ochotě komunikovat. Brzy jsme se sblížili, i když nás pak svedly instrukce zase dohromady. Každá skupina se představila ostatním a najednou to nebylo jen různorodé seskupení cizích lidí. Byli to mladí lidé, kteří se navzájem poznali. Brzy nastal rychlý sled událostí. Běh, počítání, návštěva pohádkového království, trochu zoologie a na závěr přišla evoluce. Příjemně strávené odpoledne. V té době neměl ještě nikdo tušení, že nám instruktorský tým umožní za pár dní doslova létat. Autobus na Nesměř, kde jsme byli ubytováni, pro nás přijel dříve, než se pořádně rozpršelo. Ubytování na samotě. Mezi lesy daleko od jakékoliv civilizace. Trpělivě jsme počkali, až se setmí, a pak houfně vyrazili na pochod k vrcholu nedalekého kopce. Celý večer byl ve znamení plnění úkolů a výsledkem dne bylo určení společného pravidla, podle kterého se budeme během našeho pobytu řídit. „Hejno poletí tak rychle, jako jeho nejpomalejší člen.“ Poté, co bylo pravidlo vymyšleno a schváleno všemi účastníky kursu, přistoupil Charlie, člen instruktorského týmu, k tabuli tvořené třemi slepenými čtvrtkami a napsal na ni „heslo“ se stejnou vážností, jako kdyby zapisoval zákony bytí. Znovu jsme si vše přečetli a na důkaz souhlasu listinu každý z nás podepsal. Šestadvacet různobarevných podpisů ozařovaly jen čtyři louče a bezpočet malých čajových svící. Každý následující den se skládal z povídání, tématicky zaměřených her, chvíle odpočinku, vzájemného sbližování a rostoucí nechutí opustit toto nádherné místo. V sobotu ráno pršelo. Drobné kapky pravidelně narážely na okenní tabule, zatím co si vítr pohrával s korunami blízkých stromů. Zlomovým okamžikem tohoto dne byla společenská hra „člověče, nezlob se“. Byl to úžasný pohled. Každý se ihned vžil do role barevné figurky překonávající nástrahy okolí na své svízelné cestě zpět domů. Běhali jsme dokola pod širým nebem a nebylo místa, které by na nás dotěrný déšť neoznačil. Kousky bláta na botách mohly těžko někomu zkazit náladu. Podporovali jsme se navzájem hlasitým projevováním svých emocí a pod vlivem nadšení ze hry začala pomalu
každá tvář získávat své jméno. Už ne ty, ale „Pepo!“. Všichni společně na jedné lodi poháněné rychlým větrem dobrého programu vpřed, až k ostrovům přátelství. Neděle byla zaplavena neočekávanou vlnou teplých slunečních paprsků. O programu na dnešní den jsme neměli moc zpráv. Jisté byly pouze dvě věci. Odpolední mše s Františkem pod otevřeným nebem a večerní rituál, kterým se vše zakončovalo. První proběhl už v pátek v lese nedaleko od místa, kde jsme bydleli. Čtyři louče a stejný počet velkých, barevných lampionů pomáhaly měsíci osvětlit skupinku lidí sedící na karimatkách a celtách kolem podivné, na laně zavěšené, dřevěné konstrukce, připomínající indiánský lapač snů. Na něj mohl každý něco pověsit (větvičku, šišku, racčí pírko...) a říct všem cokoli, co má na srdci. Tato, do konce kursu se opakující akce, byla podobná ranní „skupině“, která se rovněž konala každý den a na níž jsme mluvili o všem, co nás tížilo, nebo naopak nadchlo.
Na kurzu v Nesměři
foto M. Ehrlichová
O propracovanosti a připravenosti plánu našeho pobytu nikdo nepochyboval. Jako barevná mozaika pomalu zapadávaly k sobě patřící střípky, tvořící dohromady obraz cíle našeho adaptačního kurzu. Obzvlášť jsme oceňovali i skutečnost, že každá hra měla krom úkolu, startu a konce také příběh. V pondělí, v šest hodin ráno nám bylo hned umožněno setkat se se synonymem bolesti, hrůzy a utrpení. Alespoň takto své Trifidy charakterizuje klasik science-fiction John Wyndham ve své knize „Den Trifidů“, která posloužila jako inspirace pro, alespoň podle našeho názoru, jednu z nejzajímavějších her, jakou jsme v Nesměři během našeho pobytu absolvovali. Nebylo moc času na přípravu. Umýt se, vyčistit zuby, věnovat pár pozdravů spolubydlícím z pokoje a hned běžet na smluvené místo, kde jsme si museli zavázat oči a čekat, až nás někdo rozdělí asi tak po osmi lidech. Členové jednotlivých skupinek se museli držet za ruce, aby se navzájem neztratili. Smyslem hry bylo umožnit prvnímu ve skupinkách, aby viděl a dovedl ostatní
38/
kamarády do bezpečí. Byla ohromná zima. Trasa našeho hodinového putování vedla skrz mokrou trávu, lesem, kolem vody, ze schodů, do strmého kopce, u zdi, napříč neznámem i přímo přes sportovní hřiště. Špinaví a unavení jsme konečně dorazili do cíle. Nebýt teplého čaje coby odměny za úspěšné zvládnutí cesty, měla by tato hra jistě mnoho nejnápaditějších pojmenování. Po tomto netradičním probuzení byl pro nás připraven den plný her na posilování důvěry a překonávání sebe sama. Pády z nejrůznějších výšek, balancování na vrcholu žebříku, vytváření nebezpečných živých obrazů a to všechno na bázi čisté dobrovolnosti. Po svačině nás Charlie dovedl hluboko do zeleného lesa až k místu, kde se stromy mírně rozcházely a mezerou v jejich korunách ozařoval jasný paprsek slunce malý palouček, na kterém jsme se zastavili. Oslepeni odrazem světla od želených karabin pověšených všude kolem, pozorovali jsme s úžasem soustavu lan umístěnou několik metrů nad zemí mezi větvemi. Lana už jsme znali. Již několikrát byla použita jako pomůcky při různých hrách, ale toto překvapilo i ty nejotrlejší jedince. „Velký skok“ měl jednoduchá pravidla. Nejprve se musel hlavní aktér fantastické podívané obléci do ochranného oděvu a potom, co byl připevněn na jistící lano mohl v poklidu vylézt na poslední tři příčky osmimetrového provazového žebříku, kde se otočil, pustil, uvolnil nohy a skočil. Absolutní pocit volnosti není rušen ani jištěním, které člověka po skoku pomalu spouští směrem k zemi. Pro mnohé to byl jedinečný zážitek. První, kdo si vyzkoušel jaké pocity zažívá člověk nemaje pod nohama pevnou zem byl náš dvorní fotograf Míra. Večer po rituálu nás čekalo ještě jedno překvapení. Každý dostal do ruky malou, asi sedmi centimetrovou svíčku. Měla znázorňovat náš život. Pokud zhasla znamenalo to buď ukončení hry, nebo musel dotyčný počkat na místě tak dlouho, dokud mu ji někdo jiný nezapálil. Museli jsme projít kusem lesa s pěti stanovišti a na každém z nich splnit jeden úkol. Svíčky hořely mnohem rychleji než kdokoliv z nás tušil. Chránili jsme plameny dlaní a pomalu postupovali vpřed, protože v lese číhalo ještě jedno nebezpečí. Oděná tmou, rychlostí smutku kráčela neustále kolem. Zlá čarodějnice. Nesměla nikoho spatřit v pohybu. To by byl jeho konec. František se její role zmocnil znamenitě. Do cíle dorazili všichni. Bohužel některým svíce během putování dohořela. Ještě teď při vzpomínkách mám plné ruce vosku.
chybět ani bar u Mirky se sladkostmi, kde jsme na konci utratili veškerou svoji výhru. Nebylo příliš těžké vyhrát zpět nějaké ztracené peníze, ale když se náhodou někdo dostal na nulu, stačilo slíbit tanec, báseň, nebo jakékoliv jiné vystoupení před publikem a ihned mu u bankovního stolečku vyplatila Martička, milá pracovnice za přepážkou, příslušný honorář. Nejvíc si vydělaly dvě tanečnice v plavkách, ale soutěž o vypití skleničky nealkoholického nápoje na čas byla také poměrně jednoduchým a rychlým způsobem, jak mohl člověk přijít ke slušným penězům. V předvečer odjezdu panovala úplně jiná atmosféra, než na začátku. Všichni jsme se sešli při kytaře. Každý přinesl, co měl, a zpívali jsme až téměř do ranních hodin. Ráno před odjezdem bylo smutné. Zbaveni volby museli jsme znovu, tak jako před týdnem doma, zabalit své věci a připravit se na návrat do světa, který nás již čekal s otevřenou náručí. Naposledy jsme se setkali. Posazeni v kruhu jsme si sdělovali poslední dojmy a postřehy. Nikomu se nechtělo z bezpečného sevření kolektivu. Kamarádi, co se měli zas rozejít. Místností pomalu kolovaly malé čisté kousky papíru na které mohl každý napsat jakýkoliv vzkaz komukoliv. Tato sdělení byla podle adresáta rozdělena a ukryta v útrobách dopisní obálky. Večer v sedm hodin, když už někteří z nás byli doma a někteří ještě na cestě, otevřel každý svou schránku na emoce a opět jsme, alespoň na chvilku, byli zase spolu. Hluboko v lesích. Nesměř 2005. Nápad zorganizovat adaptační kurs byl jedním z nejlepších, na jehož uskutečnění jsme se podíleli. Instruktorský tým odvedl výbornou práci, jejíž plody budeme jistě sklízet po celý zbytek našeho studia na Jihočeské univerzitě. Příprava her, promýšlení činností, organizace dne. Za vším byla znát výborná příprava. Zkušenosti, znalosti a dovednosti týmu nám umožnily se navzájem poznat a vykovat tak z ničeho pevná pouta přátelství, tolik nezbytná pro to, abychom se necítili při studiu, ani v životě sami. Děkujeme za možnost tam být a poznat tolik dobrých lidí! Myslím, že není ostudou cítit slzu na své tváři, když přátelé odjíždějí. PS: Charlie, Martičko, Františku, Mirko, Pepo, Magdičko, Mirku – DĚKUJEME !!!
„Optimismus je teplo,“ pravil London, a při hazardu to platí dvojnásob. Skutečně jsme se pěkně zapotili, když nám instruktoři postavili místo společenské místnosti kasino. Charlieho ruleta, Pepovy karty, Magdiččiny kostky, Františkovy skořápky a samozřejmě nemohl
39/
Za první ročník SCHP Martin Zajíček, Zdeněk Krejsa, DiS., Jitka Milnaříková, DiS.
SCHOLA LUDUS
POPRVÉ MEZINÁRODNÍ V rámci studentských kursů letní školy pro středoškoláky a vysokoškoláky, nazývaných „Letní akademický kurs“ a „Schola Ludus“, které již po páté uspořádal Ústav fyzikální biologie Jihočeské univerzity, Ústav molekulární biologie rostlin Akademie věd ČR a Novohradská univerzitní kolej, prožili talentovaní studenti z osmi zemí světa část letních prázdnin v Akademickém a univerzitním centru v Nových Hradech. Mladí adepti vědy pracovali na výzkumných projektech, účastnili se přednášek renomovaných odborníků, navštívili řadu akademických a univerzitních pracovišť a také se ve volném čase bavili. „Letní studentské kursy byly letos poprvé mezinárodní. Naším cílem je podchytit mladé talenty a dát jim prostor pracovat v kvalitních podmínkách. To se nám zatím dařilo v národním měřítku. Pět středoškolských účastníků loňského kursu se dostalo do celostátního kola studentské odborné činnosti a jeden z nich obsadil výborné druhé místo. V prázdninových kurzech získávají studenti nové vědomosti a někteří středoškoláci jsou schopni vypracovat odbornou práci i na vysokoškolské úrovni,“ uvedl RNDr. Karel Roháček, CSc., jeden z organizátorů letní školy.
villages were separated by fields, not houses, blew my mind. Princeton University, where I conduct research, has approximately twice the population of the entire town of Nove Hrady and the sheer decrease in people, let alone the student population, was a bit shocking. I struggled to find „normal“ ingredients to cook with, and I still have no understanding of why Czech people eat so much sausage and seem to use ketchup in so many meals. While I was clearly in a different environment, not all of my impressions are negativ. Princeton happens to be one of the most expensive places to live in New Jersey, as well. I easily spend 300 crowns for lunch in the „cheap“ school cafeteria, and in Nove Hrady, lunch is just one sixth of that cost (for much more food). And the peaceful atmosphere of Nove Hrady is in stark contrast with the philosophy that you should be working 26 hours a day at Princeton´s Molecular Biology Dept. All in all, I was happy that I could taste the authentic Czech culture in a relatively untouched village. And as the end of my three month stay here approaches, I can´t but help to appreciate everything I learned here, and appreciate even more that I´m leaving (just joking). This institute is staffed with a group of very dedicated scientists and I must thank dr. Ettrich in particular for personally teaching me everything I know about Molecular Dynamics. And in conclusion, I must offer the timeless question, why work in Prague when you could work in Nove Hrady? Mike Green
Impressions of Nové Hrady
Jmenuji se Mike Green a jsem studentem bakalářského studia biologie a chemie na princetonské univerzitě v New Jersey. Během léta 2005 jsem se zúčastnil výměnného studijního programu mezi univerzitou v Princetonu a Ústavem fyzikální biologie v Nových Hradech a tato skutečnost mi přinesla mnoho dojmů a nových zkušeností.
My name is Michael Green and I am a senior biology-chemistry double major undergraduate at Princeton University in New Jersey. During the summer of 2005 I participated in an exchange program with the Institute of Physical Biology in Nove Hrady and this article focuses on my impressions of this experience. On the way from Prague airport to Nove Hrady, I knew it was going to be an interesting summer. Other than being told that I was to work under Dr. Rudi Ettrich, I knew little about where I was to spend my summer. As we left the highway and drove on country road hour after hour passing more cows than I´ve ever seen, I realized exactly, where I was: In the middle of nowhere. I´ve lived my life in the most densely populated state in the United States and the concept that
Už při cestě z pražského letiště do Nových Hradů jsem věděl, že půjde o zajímavé léto. Kromě toho, že mi bylo řečeno, že budu pracovat pod vedením Dr. Ettricha, jsem o místě, kde strávím léto, věděl velmi málo. Když jsme opustili dálnici a pokračovali po silnici, která vedla venkovem a míjeli více ohrad s kravami, než jsem viděl kdykoli předtím, uvědomil jsem si přesně, kde jsem: tam, kde lišky dávají dobrou noc... Svůj dosavadní život jsem prožil v nejlidnatějším státě Spojených států a byl jsem více než rozčarován z toho, že místní vesnice byly odděleny od ostatních domů pouze poli, nikde žádné domy. Jen skutečnost, že na princetonské univerzitě, kde provádím výzkum, je v průměru dvakrát více lidí než v celých Nových Hradech, kdy navíc jen část obyvatel Nových Hradů pracuje na univerzitě, byla pro mne trochu šokující.
Následující řádky jsou autentickou výpovědí dvou letošních účastníků – Mika Greena z Princeton University v New Jersey a Mgr. Pavla Chabery, absolventa Západočeské univerzity v Plzni, nového doktoranda ÚFB JU.
40/
Dělal jsem také všechno možné, abych našel „normální“ ingredience, ze kterých by se dalo vařit a stále jsem nechápal, proč Češi konzumují tolik uzenin a proč je kečup nezbytnou součástí tolika jídel. Než jsem si zvykl na odlišné prostředí, ne všechny mé dojmy byly negativní. Například Princeton je jedním z nejdražších míst, které můžete v New Jersey najít. Za „levný“ oběd v tamní školní jídelně snadno utratíte v přepočtu 300,- českých korun, kdežto v Nových Hradech zaplatíte jen šestinu této částky za oběd (a dokonce za ještě více jídla). Také pohodová atmosféra Nových Hradů je v ostrém kontrastu s princetonským, 26ti hodinovým dnem Oddělení molekulární biologie. Čím dál více jsem byl šťastný, že mohu přičichnout ke skutečné kultuře Čech na relativně nedotknutelném místě. Když se, po třech měsících, přiblížil konec mého pobytu, nemohl jsem si pomoci, ale mnohem více, než tolik nového, co jsem se zde naučil a poznal, jsem ocenil fakt, že se konečně vrátím zase domů (jen vtipkuji). Ústav fyzikální biologie je tvořen skupinou nadšených a obětavých vědeckých pracovníků a rád bych poděkoval Dr. Ettrichovi za osobní přístup a za všechno nové, co jsem se od něho dozvěděl o molekulární dynamice. Závěrem musím položit nadčasovou otázku, proč vlastně pracovat v Praze, když byste mohli pracovat v Nových Hradech? (překlad Marcela Pokorná, DiS.)
Možná i Komenský by se divil! Vstávat kdy se mi zachce, chodit, kam se mi zachce, dělat skoro všechno, co se mi zachce, ano i takový je život vysokoškolského studenta. Člověk si tak proplouvá životem, všechno mu leží u nohou a nic ho nedokáže rozházet. Moje studentská idyla se však měla záhy zhroutit! S blížícím se létem, najednou objevila se hrozitánská, nečekaná příšera! Ano, už jsem slyšel, že to někoho postihlo, ale nikdy bych nevěřil, že se to může stát i mně! Ač jsem se snažil sebevíc, setkání se už nedalo zabránit… ano, je to tady! Státnice! Ale jak už tomu tak bývá, ani státnice mě nepoložily, ovšem jako novopečený magistr jsem si stále pokládal onu obligátní otázku zda být, nebo radši nebýt. Ovšem při pohledu na moje ruce mi bylo zřejmé, že volba nebýt zaměstnán je ta správná a podal jsem si přihlášku k doktorskému studiu. Snad náhodou (i když tomu moc nevěřím) se stalo, že mě oslovil jeden človíček říkajíc: „Ty člověče, pojď do Hradů, to se ti fakt bude líbit! Pojď!“ a pak zmizel v bezejmenném davu, ze kterého před chvílí vzešel. A protože jsem člověk od přírody zvídavý, po nějakých těch nezbytných zaváháních jsem se rozhodl si ony opěvované Nové Hrady trošku proklepnout. A ejhle! Ono to vážně je to, co jsem snad vždycky toužil dělat! Kde je dav a kde je onen člověk, neznámá tvář? Díky ti! A pak slovo dalo slovo, tedy spíš email dal email a moje doktorské studium poprvé uzřelo světlo světa. A to světlo se mu líbilo a dralo se pořád za ním, jako malý klíček, který prorazí i beton! Pak mě ale začaly dobíhat malé a později i velké nejistoty. Ano, je to sice to, co jsem vždycky chtěl dělat, ale mám na to vůbec? Vždyť jsem sotva vylezl školu a teď se mám vrhnout do víru laboratoře? Lehce a opatrně jsem informoval svého školitele, zda by nebyla nějaká možnost, jak si Hrady trošku „osahat“ a zažít na vlastní kůži. I když se přiznám, že otázka patřila spíše do kategorie takových, na které ani nečekáte kladnou odpověď. Něco jako když se zeptáte táty, jestli vám dá to nový auto, když má teď vlastně dvě. Ale on na to: „Ale jo, jistě. Pořádáme tady letní školu a já mám vypsaný projekt. Určitě přijeďte.“ Na internetu jsem si pak podal přihlášku (tuším že byl zrovna den uzávěrky) a po tom, co jsem se dočetl, že letní škola, jmenovaná Schola Ludus, se odehrává celý červenec, jsem si překopal celý prázdninový program a prvního července dorazil do Nových Hradů.
Michael Green (vlevo) a RNDr. Rüdiger Ettrich, Ph.D., z ÚFB JU foto archiv M. Pokorné
Od té doby mě neopustilo nadšení, snad jen na chvíle, kdy se střídalo s fascinací. Nejenže jižní Čechy jsou pěkné a překrásné Novohradské hory zná už z reklamy téměř každý, ale už jen cesta k výzkumnému ústavu je nezapomenutelná.
41/
Člověk si řekne: „No jo, ústav!“ a očekává starou, šedivou, komunistickou krabici, kde na betonových podlahách stojí pár orezlých stolů, na kterých se senilní doktoři nerudně snaží něco vyzkoumat. Jenže v Hradech je výzkumný ústav v zámku! A to ne v ledajakém, není to rozhodně žádná zřícenina, ale perfektně udržovaný areál včetně úchvatného parku! Těžko popsat situaci jinak, než že mi málem vypadly oči! Když vcházíte branou do areálu zámku, dýchne na vás duch starých dob a ani nemusíte být příliš egoističtí na to, aby vám objevivší se myšlenka, že v tomto parádním zámku teď budete bydlet, pořádně zvedla sebevědomí a obrátila nosánek směrem k nebi (jenom pozor na zárubně dveří, nejsou moc vysoké). Ano, je sice pravda, že ne každý má stejný estetický vkus a ne každého musí zámek ohromit tak jako mě, ale myslím si, že na každého udělá dobrý dojem. Byť by to pro ty materiálněji založené mělo být jen to, že můžou do zámku bez vstupného! To je podle mého důležitý aspekt pro další činnost. Takové prostředí člověka velmi kladně motivuje a kde je motivace a cíl, tak je také výsledek! Takže s chutí do toho! Po první noci v zámku, v zámeckém pokoji (!), následovala nekonečná procházka po nekonečném areálu zámku. Je toho sice tolik, že snad i maratónský běžec by si musel dát pauzu, ale stojí to za to. Když jsem procházel všemi těmi zrekonstruovanými křídly zámku a měl možnost nahlížet do jednotlivých laboratoří, jímala mě k tomu místu zvláštní úcta a se slzami v očích jsem vzpomínal na bývalou školu, kde jsme pracovali s dřevěnými přístroji mnohdy ještě popsanými azbukou. Mráz mi běhal po zádech zejména ve chvílích, když jsme procházeli (mojí budoucí) femtosekundovou laboratoří (a to nejenom proto, že je tam 17 stupňů celsia). Možná, že ze světového hlediska to takový zázrak není, ale já osobně jsem nikdy takto vybavené laboratoře neviděl a upřímně řečeno jsem ani nevěřil, že takové u nás v Čechách máme! Připadal jsem si opravdu jako Alenka v říši divů a nemohl se dočkat, až tu konečně budu moct začít pracovat! Nechci, aby si teď čtenář myslel, že jsem nějaký šílený workoholik, ale to místo mě tímto způsobem prostě podněcovalo. A upřímně řečeno, kdo by si nechtěl vyzkoušet všechny ty bezvadné hračky, které vidí sotva ve filmu? Já jo! Zbytek prvního týdne se odehrával zcela ve smyslu názvu celého projektu Schola Ludus. Jednalo se o školu hrou celkem doslova, tudíž když píšu „odehrával“ nejsem vůbec daleko od pravdy. Kromě spousty velmi zajímavých exkurzí, tedy alespoň pro mě velmi zajímavých, chápu, že pro někoho mohly být jen zajímavé, jsme podnikali sportovní události, odpoledne až dny. Každý si našel své. Já například propadl pétanque. Je tedy pravda, že jsem též naprosto propadl
v pétanque, ale má to i své světlé stránky. Vždy si se mnou někdo ochotně šel zahrát. Proč taky ne, když měl jistou výhru… Na druhou stranu, proč neprohrát, když vám z toho aspoň něco kápne. Tím nemyslím, že bychom snad propadli hazardu, ale že za účast na projektu dostával každý účastník určitou finanční odměnu. Ta se odvíjela od týdnů strávených v Hradech, zahrnujíc však i první, tedy „hrací“ týden. A pokud by někoho nebavilo si jen hrát a „exkurzovat“, probíhaly také každý den přednášky na různá témata od různých autorů. Je sice pravda, že ne všechny se trefily do mého vkusu, ale řekněme, že jich byla většina. Navíc se všechny odehrávaly v angličtině, čímž pro mě získaly na atraktivnosti i témata, která by mě česky jen stěží oslovila. No a když by mě to přeci jenom (náhodou) nebavilo, proč nejít třeba na pizzu (zdejší oblíbenou). Vždyť je to Schola Ludus! Následující týden ale už začaly vlastní projekty a tím i práce v laboratořích. Na to jsem se opravdu těšil. Po pár formalitách, jako že nemám sahat do zásuvky, podpalovat zámek a podobně, jsem se do toho mohl konečně vrhnout. Mým úkolem bylo podílet se na optimalizaci výkonu nového laserového systému. K tomu jsem musel proměřit parametry svazku, který z něho vychází. Člověk, který by snad čekal, že se to bude odehrávat jako na praktikách ve škole, by se šíleně mýlil! To co mě ve škole vždy iritovalo, byl fakt, že celá úloha byla pro nás připravená, naaranžovaná! Učitel vždy přesně věděl, co bude výsledkem i s jakou chybou se máme setkat (nebo se těšil až jí úmyslně „zanedbáme“) a mimo elaborátu ho vlastně ani nic nezajímalo. Mimoto nás vždy bylo něco kolem desíti na jednoho vedoucího (učitele), což nějaké diskuzi, či dokonce individuálnímu přístupu, příliš nenahrává. Navíc, diskuze u nás ve škole nebyla ani možná, mohla by totiž být hodnocena jako zásadní neznalost, což se rovná odchodu (letu) z laboratoře. Takové loutkové divadlo pro mě bylo vždy deprimující a tak, jak jsem na začátku mluvil o motivaci, i kdyby ta úloha byla snad zajímavá, ani tak by mě to nebavilo. V Hradech jsem však byl postaven před problém, jehož řešení nikdo neznal. Nikdo mi ani nepředepsal realizaci! Tady jsem byl zcela svobodný a mohl tak rozvíjet svůj (hypotetický) potenciál. Na druhou stranu je zase pravda, že když se člověk dostatečně nabaží samostatného bádání a uvědomí si, že na výsledky jeho práce opravdu někdo čeká, a že s nimi bude dál pracovat, rád si nechá poradit. Tady si myslím, že je ten kardinální rozdíl! Je opravdu, ale opravdu něco jiného, když vás někdo opravuje (peskuje) nebo když sami uznáte, že potřebujete radu a přijdete si pro ní. V prvním případě může být rada sebelepší, ale účinku se nedočká! Kdepak! Zatímco v druhém případě ano! Zejména je-li taková situace podpořena faktem, že v naší
42/
laboratoři byli hned tři vedoucí na dva účastníky projektu, tudíž si můžete sami vybrat, koho se zeptáte a popřípadě pak konzultovat s někým dalším. A ještě jedna věc, kromě pocitu důležitosti vaší práce mě velmi kladně motivovala. A to přístup vedoucích. I když se jedná třeba o docenta, nesetkal jsem se s povýšeným memorováním ve smyslu demonstrace svojí mentální síly, ba naopak, bylo se mnou jednáno jako s rovným, což mě, párdenního magistra, až zaráželo. Ale příjemně se na to zvyká! Práce v takovém prostředí potom pro mě přestávala být prací ve smyslu slova dřiny, nýbrž stala se cíleným a záměrným počínáním ve smyslu usnadnění, či umožnění práce někomu druhému, kolegovi. Pracuji proto, že on výsledky mojí práce potřebuje dál použít. Není to tyran, boss, pan Dokonalý, je to kolega a já vím, že ty výsledky potřebuje rychle a co nejpřesnější. Proč bych mu nepomohl? Celý projekt se potom nesl v přátelském a tvůrčím duchu. Vymýšlel jsem a realizoval různé měřící metody, používal samozřejmě též metody klasické i doporučené, ale nikdy jsem neváhal si je malinko vylepšit či personalizovat. Věděl jsem, že v případě neúspěchu se mi nikdo nebude smát a nikdo mě za to nevyhodí z laborky! A navíc, v případě úspěchu se to určitě jen tak nepřejde. Ne, že by se to snad slavilo, ale pokud si vážený pan doktor či docent vezme vaše ušmudlaná data, posune si brýle na nose a řekne: „Hm, vážně dobrý!“ a použije je po svoji další práci, je to, alespoň pro mě, taková malá Nobelovka! Poslední dny v Nových Hradech se pak odehrávaly v podobě prezentací průběhů a výsledků jednotlivých projektů. Žádné „plkání“ před unuděnými kantory se zmuchlaným papírem
v ruce. Prezentace byly připravené v powerpointu a všechny musely být předneseny v angličtině v krásném divadelním sále zámku, promítané na plátno. Každý přednášející si též sám řídil následnou diskuzi. Taková situace vás opět motivuje k vytvoření té nejlepší prezentace, protože víte, že tam budete stát před celým kurzem a ne v rodné řeči si obhajovat svojí měsíční práci. Tady se domnívám, že z pedagogického hlediska se jedná o velmi dobrou a strategickou volbu, protož když musíte něco sepsat tak, aby se to dalo prezentovat a potom to vysvětlovat posluchačům, tedy nejprve si to sám v hlavě velmi dobře uspořádat a pak systematizovat pro výklad, už se vám to z hlavy jen tak nevypaří! Domnívám se tedy, že pokud mne měla Schola Ludus něco naučit hrou, nebo prostě jinak, než se tomu děje, splnila svůj úkol takříkajíc nad plán! Nejen, že jsem se ve skutečnosti o předmětu svého projektu naučil více než za celé vysokoškolské studium (!), ale poznal jsem, že v laboratoři to může být také jiné než na praktikách ve škole. Poznal jsem také to, že zda je práce lehká nebo těžká, jdoucí od ruky nebo trýznivě pomalá, veselá či smutná nezáleží na druhu práce, ale na přístupu k ní. A také to, že přístup k práci nemusí být vždy podmíněn jen samotným pracujícím, ale také lidmi, kteří ho při práci obklopují a kteří jeho práci potřebují a oceňují. Tento příběh o Nových Hradech bych chtěl zakončit stejnou větou, kterou se právě ten můj příběh o Hradech začal psát. Říkám: „Ty člověče, pojď do Hradů, to se ti fakt bude líbit! Pojď!“ A mizím někde v bezejmenném davu… Mgr. Pavel Chabera, absolvent ZČU v Plzni (2005), doktorand ÚFB Nové Hrady
43/
��������������� �������������������� ������������������� �����������������
��������������� ������� ������������������������������������������������������������������������������� �������������������������������������������������������������������������������������� ����������������������������������������������������������������� ������������ ������������ ������ ����� ������� �� �������� ��������� ���� ��������� ���� �������� �������� ������ ����������� ������������ �� ��������� ����� ����������� ������ ����� ���� ��������������������������������������� ���������� �������� ����������� ���� ���� ���� �������� ��������� ��� ����� �������������������������������������� ����������������������������������� ��� �� ������������ ��������� ������ ����������������������������������� ��������������
��������� ����� ����������� ������ ����� ��� ������� ���������� �������� ������� ����������������������������������� ��������� ��������� ������ ��� ������ ��� �������� ������������ ������ ���� �������� �� ���������� ���� ����������� ������������������������������������ ���� ������������ ���������� ��� ������ ������� ����������� ��������� �� �������� ����� �� ������ ��������� ������ ��� ������� ������� ����������� �������� ������������������������������������ �������������������������������������� ��������������������������������������� �����������������������
��������������������� ���������������������������������� ������������������������������������� �����������������������������������
��������������������������������������� ��������������������������������������� ��������������������������������� ������������������������������������� ��������������������������������� ������������� ������������������������������� ����� �� ���������� ����� �� ���� ���� ���������� �������� �� ������ ���� ��� �������� ������ �������� ����������������������������������� ������ ������������� ���� ����������� ���������� ������� �� �������� ��������� ������ ��� ������ ���������� ���� ��� ���������� ����� ����� ������ �������� ���������� ����������� �� �������������� ��������� ����� �� ����� ���������� ������������ �� ������� �������� �� ������� �� �������� �������������� ������� ����������� ������� ����� �� ��� ������� ����� ��� ��� �������������� ��������� ���������� ������ ����� ������ �������� �� ��������� ������� �� ������ ����������� ������� �� ������������� ������������������������������������� ����������� ����������� ����� ��� ��� ���������������������������������� ������������������������������������� ��������������������������� ����������������������������������� ������������� ����� ����� ������ ���� ������ ������� ����� ������������� ������ ����� ���� ������ ��������� ��� ��� ���������������������������������� ������������������������������������� �����������������
���������������� �������� ����� �������� ������������� ����� �������� ������� �� ����������� ������ ������������ ���� ��������� ���� ����� �� ����� ��� ����� ������ ������� ��� ������� �������� ������� �� ������ ����� ���������������� ������� ����� ����������������������������������� ���� ������� �������� �� �������� ����� ���������������������������������������� ����� ��������������� �������������� �� ������ ����� ������������� ������ ����� ����� ����������� ����������� ���������������������������������� ��������� �������� ��������� �� �����
������ �� ������� ����� ��� ������� �������� �������� ���������� ������� ������������� �������� ������ ������ �������� ��������� ��������� �������� �����������������������������������
����������������������� ����������������������������������� ��������������������������������������� ������������������������������� ���������������������������������� ��������������������������������� �������������������������������������� ������������������������������������ ����������������������������������
���������������������������������������� � � � � � � � �
����������������������������������� ��������������������� ������������������������������� ���������������������������������� �������������������������������������� ������ �������������������������������� ������������������������������������������� ������������� ��������������������������������� ������������������������������������ ������ ������������������������� ������������������������������� ������������������������������� ������
�����������
Noví profesoři na Jihočeské univerzitě Prestižní mezinárodní projekty s účastí Jihočeské univerzity Filozofická fakulta Jihočeské univerzity již od 1. ledna 2006