Listopad/prosinec
6/2012 Letnice v Luži
4 výročí P. Josefa
Kluci v Hoješíně
Misijní neděle
Novinky z DaRu
Z cyklu děti malují Chlumeček: Magdalena Vodvárková
Dvouměsíčník farnosti Luže
Nové spolčo
Básnička
CHLUMEČEK 6/2012
SVATÁ ANEŽKA ČESKÁ Královská čelenka se nedočkala, na skráň ti jiný závoj položili. A království? Nejchudší, bezmocní, opuštění tvým nejmilejším dvorem byli. „Nejstarší sestra a matka chudých“ dali ti za příjmení. Chudoba, odříkání, za ostatní jsi nesla za pokání lásku a milosrdenství, své srdce rozdala jsi do dna, statečná, moudrá i něžná. Dávno už nejsi na této zemi. My ale víme, že jsi stále s námi. (Jarmila Hanzálková)
Chlumeček číslo 6/2012 (Listopad/prosinec) Redakce: P. J. Hubálek (oJ), P. Jirásko (PFJ), M. Doležalová (MD), T. Vostrovská (TV), L. Rumpíková (LR). Uvítáme vaše příspěvky i pomoc při tvorbě časopisu. Uzávěrka příštího čísla 20.12.2012. Neprodejné. Vydává: Římskokatolická farnost Luže, Komenského 137, tel: 469671110, č.účtu 1142883309/0800, web: http://www.chlumek.net; e-mail:
[email protected] web dieceze HK: www.diecezehk.cz strana 2
Úvodník
CHLUMEČEK 6/2012
Vždyť Bůh pro Kristovy (zásluhy) smířil svět se sebou, lidem už nepřičítá jejich poklesky a nás pověřil kázáním o tomto usmíření. (2 Kor. 5, 19) Milí čtenáři našeho časopisu, jsou před námi poslední dva měsíce letošního roku. Podzimní čas se každoročně hlásí. Krásně zbarvuje listí na stromech. Změna času, kratší dny a delší noci nás připravují na zimní večery. Možná to je vhodný okamžik vzít do ruky knihu, tak jsem to viděl u svého tatínka. Mě napadá téma, které se mi zdá do této doby aktuální, ale o kterém někteří ne moc rádi slyší: je to téma určité reflexe nad naším životem, a pokud ji dobře vykonáme, pak je to jen krůček k hlubšímu setkání s Pánem Bohem ve svátosti smíření. Vím, že není moc lidí, kteří toto téma mají rádi, ale na druhé straně kolik je dnes lidí zraněných, nešťastných, kteří si moc nevědí rady se svým životem. Nevědí, jak uspořádat vztahy, které jsou pokažené. Kolik lidí užívá různé léky, aby zahnali špatné myšlenky, aby utíkali před tím, co si vlastně neseme v sobě, a je to obtížné vyslovit a nést. Existuje pomoc, kterou vymyslel sám Bůh, protože věděl, že dar svobody, oblast, kterou On sám v člověku respektuje, nám samotným může zkomplikovat život. Svátost smíření bývá často vysvětlována na příběhu o marnotratném synu, jeho odchodu z domova a jeho opětovném návratu. Tento syn byl ztracen a je zase nalezen, byl mrtev a znovu žije (Lk 15). A pak tam jsou ještě dvě slovesa, která jsou velmi důležitá: „a začali se radovat“. Když dojde na vyprávění či svědectví o této svátosti, tak mnozí přiznávají: „Cítili jsme se jako u zubaře“. Nějak se nám vytratila radost z této svátosti. K pochopení této svátosti je nutné mít zkušenost, že Bůh mě opravdu miluje, že mu na mně velmi záleží. Bez tohoto vědomí nejen že se nebudeme zpovídat, ale bude v nás převládat strach a nechuť. Když máme s někým hodně blízký vztah, naopak bude stačit udělat malou věc (malou chybu) a naše svědomí se ozve, pocítíme to ve svém nitru, řekneme: „Zranil jsem ho, udělal jsem podraz a on mě má přesto tolik rád“. Zpověď bývá pro mnoho lidí trauma, je to bolestná a nepříjemná záležitost, protože jsem nezakusil skutečné obracení a setkání s láskou. Zpověď je setkání s Bohem Otcem, který nás chce uzdravovat, chce nás vždy obejmout. Jsou to hříchy, které člověka zraňují, berou mu vnitřní mír, berou mu pokoj a uzavírají ho do určitého druhu strachu a často i bezvýchodnosti. Všimněme si, že zpověď často odkládáme, protože se bojíme pokoření. Tady musíme rozlišovat pokoření před sebou samým, pokoření před zpovědníkem a pokoření před Bohem. Ponižuje nás Bůh, který je láska? Bůh nás neponižuje – pravda o nás samotných nás osvobozuje. Ponížil nás kněz? Mně osobně jako kajícníkovi se to nestalo. Proč se tedy bojíme? Sv. Ignác radil: pros o milost poznání hříchů, protože tvé hříchy jsou pro tebe neštěstím - přinášejí bolest a smrt. Mnoho trápení je ovocem hříchů, říkával sv. Ignác. Na samém začátku bychom se měli nejprve ptát, jak prožíváme Boží lásku, jak Bůh působí v mém životě. strana 3
Úvodník
CHLUMEČEK 6/2012
Ten mladý muž z evangelia, který se vydal zpět k otci (marnotratný syn) měl v sobě určitou jistotu lásky svého táty, jinak by se nevracel, on věděl, že ho přijme. Tak se přece projevuje láska. A my ho budeme milovat, pokud mu budeme naslouchat, když to nebudeme dělat, nebudeme toho schopni. Jak poznám, že jsem byl nevěrný jeho slovu? Když mu nenaslouchám. Zpytování svědomí je rozmluvou s Bohem o jeho pozváních a výzvách a to je především záležitostí mého vnitřního života. Když člověk promarní jeho výzvy, milosti a dary, dostaví se nespokojenost, zlost, strach atd. Hřích se dá přirovnat k bakterii, která ničí zubní sklovinu. Uvádí se, že tyto bakterie máme stále v puse, ale organismus má obranný systém - imunitu, ale přesto se stává, že dojde k tomu, že bakterie naruší sklovinu zubů. Zub se začne kazit. Zpočátku to nevnímáme, později ano. Zub reaguje na teplo nebo zimu. Později, když to neřešíme dojde k zánětu a můžeme dokonce o zub či více zubů přijít, pokud to necháme trvale plavat a budeme raději snášet bolest. Kněz je tady pro nás mostem Božího milosrdenství. Kněz se snaží ve zpovědnici naznačit cestu, která vede ke svobodě a radosti. Může to udělat za předpokladu, že mu důvěřujeme a on zná naší situaci, ve které se nacházíme. Jen Bůh nás může zbavit balvanu hříchů, ale děje se to zprostředkovaně. Sv. J. Escrivá přirovnával tuto záležitost k rozbití nádoby, která je znovu dána dohromady (hrneček, který má kolem sebe drátěný obal, to přesně měl na mysli). To, co je možná také důležité, že hříchem zraňujeme Boží lásku, jak o tom často mluví současný papež Benedikt XVI. Hřích působí zlo nejen nám a prostředí, kde žijeme, ale i samotnému Bohu. Svátost smíření je velkou školou pokory, proto nás stojí tolik úsilí, máme-li vyznat naprosto všechno, co nás tíží. Jsme dnes ve velkém pokušení, že si sami budeme určovat (nebo jsme toho svědky v naší společnosti), co je dobré a co je zlé. Tak jako na křižovatce nemůžu jet na červenou, tak to nemohu dělat v oblastech etiky. Žádný hřích není banální nebo bezvýznamný. Byla to sv. Faustyna Kowalská, která řekla: „Bůh je z velké části milosrdenství.“ Jeho milosrdenství se na nás projeví, pokud se na něho budeme obracet. Přeji všem, aby zakoušeli velké Boží milosrdenství zvláště v této svátosti, aby se těšili na setkání s Kristem a přinášelo to každému hodně radosti a pokoje v duši. Váš otec Josef strana 4
Otázky a odpovědi
CHLUMEČEK 6/2012
OTÁZKY A ODPOVĚDI PRO KŘESŤANA Kompendium katechismu katolické církve 160. Co jsou charismata? Charismata jsou zvláštní dary Ducha svatého udělované jednotlivcům k dobru lidí, pro potřeby světa a zvláště pro budování církve, jejímuž učitelskému úřadu podléhá jejich rozlišení. 161. Proč je církev jedna? Církev je jedna, protože má za zdroj a vzor jednotu jediného Boha v Trojici božských osob: jejím zakladatelem je Ježíš Kristus, který obnovuje jednotu všech národů v jediném těle; její duší je Duch svatý, který spojuje všechny věřící ve společenství v Kristu. Má jednu jedinou víru, jediný svátostný život, jedinou apoštolskou posloupnost, jednu naději a tutéž lásku. 162. Kde existuje tato jediná Kristova církev? Jediná Kristova církev, jako společnost ustavená a organizovaná ve světě, existuje (subsitit in) v katolické církvi, již řídí Petrův nástupce a biskupové, kteří jsou s ním ve společenství. Pouze skrze ni lze obdržet plnost prostředků spásy, protože Pán svěřil všechna dobra Nové úmluvy pouze apoštolskému sboru, jehož hlavou je Petr. 163. Jak se dívat na nekatolické křesťany? V církvích a v církevních společenstvích, které se oddělily od plného společenství s katolickou církví, se nachází mnoho prvků posvěcení a pravdy. Všechna tato dobra pocházejí od Krista a pobádají ke katolické jednotě. Členové těchto církví a společenství jsou ve křtu přivtěleni ke Kristu: my je proto uznáváme za bratry. 164. Jak se zasazovat za jednotu křesťanů? Touha znovu zřídit jednotu všech křesťanů je darem Krista a apelem Ducha. Týká se celé církve a uskutečňuje se obrácením srdce, modlitbou, vzájemným bratrským poznáváním, teologickým dialogem. 165. V jakém smyslu je církev svatá? Církev je svatá, protože jejím původcem je nejsvětější Bůh; Kristus vydal sám sebe za ni, aby ji posvětil a učinil ji posvěcující; Duch svatý ji oživuje láskou. V ní se nachází plnost prostředků spásy. Svatost je povolání a cíl pro každého jejího člena a cíl veškeré její činnosti. Církev zahrnuje do svého nitra Pannu Marii a četné svaté jako vzory a přímluvce. Svatost církve je pramenem posvěcení jejích dětí, kteří zde na zemi uznávají, že jsou všichni hříšníci, kteří mají stále zapotřebí obrácení a očišťování. 166. Proč se církev nazývá katolická? Církev je katolická, to je všeobecná, protože je v ní přítomen Kristus: „Kde je Ježíš Kristus, tam je katolická církev“ (sv. Ignác z Antiochie). Hlásá celou a neporušenou víru, přináší a uděluje plnost prostředků spásy; je poslána ke všem národům všech dob a všech kultur. (Pokračování příště) strana 5
Gedeon
CHLUMEČEK 6/2012
GEDEON SVĚDKOVÉ VÍTĚZSTVÍ Sd 7, 1-8 I řekl Hospodin Gedeónovi: „Je s tebou příliš mnoho lidu, než abych jim vydal Midjánce do rukou, aby se Izrael vůči mně nevychloubal: ,Vysvobodil jsem se vlastní rukou.‘“ (Sd 7, 2) Hospodin chce demonstrovat, že válka je jeho záležitostí a přítomní vojáci se mají stát pouhými svědky. Cílem není na hlavu rozprášit nepřítele, ale znovu obrátit Izrael k Hospodinu. „Nuže, provolej teď k lidu: Kdo se bojí a třese, ať se z Gileádského pohoří vrátí a vzdálí“ (Sd 7, 3). Ten, kdo má strach, jako by se zavinoval do sebe sama, není připraven unést napětí způsobené přesilou a čekáním na Boží zásah. Ten, kdo má strach, je příliš zranitelný. Hospodin však není spokojen a proto přebírá dál. Poněkud kuriózně. Proč Hospodin vybírá ty, co chlemtají vodu jako psi? Ten, kdo se chce napít má totiž dvě možnosti. Buď přiblíží ústa k vodě, nebo vodu k ústům. Většina mužů zvolila první způsob: klekla si na břeh. Menšina však zůstala stát a nabírala vodu do dlaní: „Těch, kteří chlemtali a podávali si vodu rukou k ústům, bylo celkem tři sta mužů“ (Sd 7, 6). Hospodin si vybral svědky svého vítězství ty, kteří byli v postoji připravenosti. A my můžeme zakončit Ježíšovou výzvou: „Co vám říkám, říkám všem: Bděte!“ (Mk 13, 37) ZA HOSPODINA A ZA GEDEÓNA Sd 7, 9-22 V tomto dramatickém úryvku bych chtěl vyzdvihnout pouze jedinou drobnou epizodu. Gedeón se svým služebníkem plíží k Madianskému ležení: Gedeón přišel, právě když jeden druhému vyprávěl sen. Povídal: „Považ, jaký jsem to měl sen! Na midjánský tábor se valil pecen ječného chleba; přivalil se ke stanu a vrazil do něho, až padl, úplně jej převrátil, že stan zůstal ležet.“ Jeho druh mu odpověděl: „To nemůže znamenat nic jiného než meč Izraelce Gedeóna, syna Jóašova. Bůh mu dal do rukou Midjánce i s celým táborem.“ Když Gedeón slyšel vyprávění tohoto snu i jeho výklad, poklonil se. Vrátil se do izraelského tábora a zvolal: „Vstaňte! Hospodin vám vydal do rukou tábor Midjánců!“ (Sd 7, 13-15) Jak jsme již mohli zjistit na jiných místech, Gedeón byl bojácný. Moc si nevěřil. Již po několikáté úzkostlivě hledá potvrzení, že jedná podle Boží vůle. Bůh je slitovný a Gedeónovi potvrzení dává. strana 6
Gedeon
CHLUMEČEK 6/2012
Vyložme si i my sen, který měl Madianský bojovník. Jsou v něm dva symboly – pecen chleba a stan. Chléb je symbolem lidu živícího se hospodářstvím. Stan ukazuje na kočovníky. V tomto kontextu je jasné, že Bůh skrze sen nepřítele dává Gedeónovi vědět, že Madiance, ačkoli je jich jako „kobylek“ (Sd 7, 12), na hlavu porazí. „Když Gedeón slyšel vyprávění tohoto snu i jeho výklad, poklonil se“ (Sd 7, 15). To je onen nádherný moment: „Poklonil se.“ Představuji si Gedeóna, jak se uklání zahalen tmou, v naprostém tichu, které ruší jen dech spícího tábora, v atmosféře očekávání rozhodující bitvy. Toto bezpochyby němé gesto vyjadřuje sklonění se před Boží prozřetelností a díkůvzdání za záchranu: „Ochraňuj mě jako zřítelnici oka, skryj mě ve stínu svých křídel před svévolníky, kteří zahubit mě chtějí, úhlavními nepřáteli, když mě obkličují“ (Žl 17, 8-9). Naše víra je příliš upovídaná. Před Boží tváří jistě vynikne a v jeho očích má hodnotu jednoduché gesto, jakým je sklonění se, pokleknutí, adorace. SPOJENCI Sd 7, 23-8, 3 Efrajimští muži vytýkali Gedeónovi: „Cos nám to udělal, že jsi nás nepovolal, když jsi táhl do boje proti Midjáncům?“ A ostře se s ním přeli. (Sd 8, 1) Nabízí se velice jednoduché srovnání s našimi vztahy. Můžeme se totiž přistihnout, že vyčítáme. „Nebyli jsme u toho!“ Jak jsme ubozí, když se nedokážeme radovat z vítězství. Jako pachuť zůstává v našich srdcích závist. Podobně jako Efrajimští nechápeme, že vítězství bylo Hospodinovo a ani hrdina Gedeón není tím, kdo by měl slíznout smetanu. Mějme radost z vítězství jiných. Vždyť je-li radost vítěze upřímná, pozve nás, abychom na ní měli svůj podíl (srov. Lk 15, 8-9). (Z knihy P. Šabaka: Gedeon, pokračování příště)
MISIJNÍ NEDĚLE V sobotu 20.10.2012 v předvečer misijní neděle od 20:10 proběhl na Chlumku misijní most modlitby. V potemnělém kostele svítil jen globus a svíčka. Za celý svět, všechny, kdo strádají, a všechny, kdo se strádání snaží zmírnit, jsme se pomodlili růženec a misijní modlitbu. Na misie jsme mysleli i následující den při misijní neděli. Po mši sv. jsme ochutnali napečené dobroty v rámci akce „Misijní koláč“. Výtežek celé sbírky na misie byl rekordní: 18 088,- Kč. Pán Bůh zaplať všem štědrým dárcům. (PFJ) strana 7
Svatí a jejich atributy
CHLUMEČEK 6/2012
SVATÍ A JEJICH ATRIBUTY Sv. Alžběta Uherská Durynská, 17.11. Byla dcerou krále Ondřeje II., neteří matky sv. Anežky České a neteří sv. Hedviky. Vychovávána byla jako snoubenka Ludvíka IV. na hradě Wartburgu. Provdala se v r. 1221 a před narozením poslední dcery v roce 1227 ovdověla. Po celý život vynikala pokorou a konáním skutků milosrdné lásky. Přes těžký úděl po vyhnání z hradu nezatrpkla. Odmítla úvahy o dalším sňatku i návrat do Uher a z lásky ke Kristu žila podle rad evangelia jako františkánská terciářka ve službě nemocným a ubohým. Zemřela roku 1231 ve 24 letech. Patronka: řádu Alžbětinek, německých rytířů, světlušek (ve skautu), zdravotních sester, pekařů, bezdomovců, nevinně pronásledovaných, sirotků, vdov. Atributy: almužna, džbán, chléb, chudí, koruna, koš, nohy (umývá chudým), oděv knížecí i prostý, růže, ryby v míse, žebrák. Sv. Adéla, 16.12. Pocházela z Burgundska (dnes francouzský region) a byla dcerou krále Rudolfa II. Poprvé se provdala r. 947 za Lothara II. do Itálie. Dvakrát ovdověla. Po Lotharově smrti byla i s dcerou vězněna Berengarem II., který z ní chtěl mít snachu. V roce 951 se provdala za Ottu I., s nímž měla čtyři děti a po deseti letech se stala císařovnou. Roku 973 byla opět vdovou, syn Otta II. se stal císařem. Vzal si však hašteřivou ženu a z jejího popudu i přičiněním nedobrých přátel matku Adélu v r. 978 vyhnal ode dvora. Silou modliteb dosáhla synova obrácení r. 981, ale čekaly ji ještě další bolesti. Celý život setrvávala v důvěře Bohu a v lásce k bližním. Zakládala také chrámy a kláštery a v jednom z nich roku 999, v 68 letech, zemřela, když dříve pochovala všechny své děti i bratra. Patronka: šlechtičen, nevěst, vdov, rodičů s mnoha dětmi, vyhnanců, zneužívaných vězňů. Atributy: almužna, chléb, koruna císařská, loď. (PFJ) strana 8
Gratulujeme!
CHLUMEČEK 6/2012
ČTVERO VÝROČÍ Dnešek je dar, včerejšek historie, zítřek zázrak... Vážený pane faráři, v tento říjnový čas je to 49 let, co spatřil jste tento svět. V podhůří Orlických hor vítal vás rodiny sbor. Čas dětství a mládí rychle utekl, pak v katedrále při svěcení jste poklekl. Už je to 20 let, co skvěl se tento chrám, kde ruce rodičů a biskupa žehnaly vám. Po pěti letech služby kaplana cesta vás přivedla sem za náma: Na Chlumek k Panně Marii Pomocné, vždyť její přímluvy jsou všemocné. Věřte či nevěřte nám, let 15 tomu, co vítal vás její chrám, z toho už jednu „pětiletku“ jezdíte k nám „na kopec“, kde vítá vás farní rodina a sv. Vavřinec. Ta dnešní chvíle vzpomínání je vhodná i k rozjímání, kdo a kam směřuje naše kroky, proč léta letí a přibyvájí roky. S vděčností vřelou přijměte dnes náš dík, ať vás provází stálé zdraví, Boží požehnání, přímluvy P. Marie a vašeho patrona sv. Josefa od farníků z Pustin, Střemošic, Svařeně a ze Řepník. S modlitbou růžence namísto růže, přidávají se rádi i farníci z Luže. K narozeninám, krásnému výročí kněžského svěcení, výročí příchodu do Luže a výročí příchodu do Řepník blahopřejí, Boží milosti a ochranu P. Marie Chlumecké vyprošují a za všechnu dlouholetou péči a trpělivost děkují všichni farníci. (Anna Severová + redakce) strana 9
Gratulujeme!
CHLUMEČEK 6/2012
KŘTINY 21.10.2012
Veronika Marie Vodvárková, narozena 2.9.2012
BIŘMOVÁNÍ 23.9.2012
Svátost biřmování udělil 11 biřmovancům Mons. Jan Vokál strana 10
Ohlasy – Biřmování
CHLUMEČEK 6/2012
BIŘMOVÁNÍ PŘED: - ve čtyřech týdnech křest - v osmi letech první svaté přijímání - v dětství občas návštěva kostelů, nepravidelně mše svaté, jeden rok náboženství - v šestnácti letech intuitivní víra v Boha Otce - v devatenácti letech svátost manželství - po svatbě v průběhu let občas návštěva kostelů, příležitostně účast na mši svaté, křty dcer - hledání Ježíše Krista a pokusy číst a porozumět Bibli - postupné „zpravidelnění“ docházení na mše svaté - občas svátost smíření s lítostí, že jsem si hříchem poškodila svůj sebeobraz - setkání s člověkem, který mně ukázal možnost poznat v Ježíši Kristu Božího Syna bez dalšího váhání a pochybování - což bylo možné téměř okamžitě pomocí prosebné modlitby „ Pane, přijď do mého života“ - pláč, štěstí, víra v Boží Trojici - po třech letech druhé setkání s týmž člověkem, při kterém mně „oživil“ Písmo svaté - pravidelné ranní čtení Bible - zapojení se do kruhu s putovní svatyňkou Panny Marie - ve čtyřiceti šesti letech pravidelná několikaměsíční příprava na přijetí svátosti biřmování s otcem Josefem a dalšími jedenácti biřmovanci - tušení, očekávání, obavy - rozeslání pozvánek na biřmování, chystání oslavy pro příbuzné a kamarády - svátost smíření s lítostí, že si nezasloužím Boží milost a že jsem se hříchem vzdálila Boží lásce - snaha udělat v sobě volný prostor pro působení darů Ducha svatého PŘI: - nejintenzivnější znamení kříže na čele v mém životě PO: - narůstající pocit odpovědnosti a závazku - podobně jako PŘED – tušení, očekávání a obavy - radost z působení darů Ducha svatého - radost z nových nálezů v Bibli - těšení se na sběr plodů Ducha svatého - naděje, že si zasloužím Boží milost - chuť a snaha se podělit s blízkými i ostatními lidmi - touha se v daný čas setkat a obstát před Bohem
(AK) strana 11
Ohlasy – Biřmování
CHLUMEČEK 6/2012
LETNICE V LUŽI V neděli 23. 9. 2012 přišel dlouho očekávaný den, kdy nás 11 (Zdeňka, Honza, Maruška, David, Péťa, Štěpán, Ivana, Alena, Eva, Karolínka, Šárka) přijalo z rukou pana biskupa Jana Vokála svátost biřmování. Devět měsíců jsme se na tento den připravovali. Otec Josef v přípravách postupně probíral různá témata, abychom svou víru založili na pevném základě, aby dál mohla zrát a upevňovat se. Aby ji nic a nikdo nemohl ohrozit. Byli jsme docela různorodá skupinka, ale vnitřně spojená v Kristu Ježíši. Probírali jsme, jak důležité je znát sám sebe, naše city, slabiny... Další části přípravy byly věnovány Bibli, naší představě o Bohu, jaké jsou naše postoje k Ježíši, jak navázat svůj osobní rozhovor s Bohem v rozjímavé modlitbě, téma eucharistie a mše svatá. Co to jsou svátosti a jaké jsou, desatero, dary Ducha Svatého... Čas přípravy poměrně rychle utekl a naše modlitby k Duchu Svatému zesílily. Nikdy nebudeme dostatečně připraveni, ale věřím, že naše upřímná snaha, čas, úsilí a modlitby, které nám pan farář věnoval, by měly přinést své plody. Den před udělením svátosti biřmování, jsme se ještě sešli, abychom se očistili od hříchu. Bylo to krásné společné setkání s Ježíšem uprostřed nás. Naše zpytování svědomí se tak proměnilo v touhu položit a odevzdat tak své „kameny" k nohám Ježíšovým. Děkovali jsme Pánu za vše, co pro nás dělá a chválili Boha. Cítím přitom obrovskou vděčnost za každého z nás. Každý jsme využili možnost přistoupit a pokleknout před Pánem ve svátosti smíření. Děkovat a prosit za nekonečné milosrdenství, které nám Pán dává. Uklidili a vyčistili jsme tak své „příbytky" pro vzácného hosta. I židle je připravena - tou je naše touha - touha přijmout pečeť darů Ducha Svatého. Díky otci Josefovi za ta krásná přirovnání. „Když nastal den Letnic, byli všichni shromáždění na jednom místě. Náhle se strhl hukot z nebe, jako když se žene prudký vichr, a naplnil celý dům, kde byli. A ukázaly se jim jakoby ohnivé jazyky, rozdělily se a na každého z nich spočinul jeden. Všichni bylli naplněni Duchem Svatým." (Sk 2, 1-4) I my všichni jsme byli shromážděni na jednom místě - v chrámu P. Marie na Chlumku - a vylití Ducha Svatého, DEN LETNIC, byl pro naši celou farnost veliký svátek. Mnozí tento den opravdu vnímali jako oslavu sestoupení Ducha Svatého. Vnímavější a otevřenější jedinci přímo hmatatelně cítili přítomnost Ducha Svatého. Někdo mohl říci „něco tam bylo, něco povznášejícího ve vzduchu, radostného, ve svém srdci cítím očekávání něčeho, mé srdce hoří". Někdo může říci, že to byla mše svatá jako každá jiná. NE. Duch Svatý prostoupil celý prostor chrámu a naplňoval všechny svým požehnáním, ať jsme cítili cokoli. My biřmovanci jsme přijali Pečeť Ducha Svatého, kterou si nás Bůh nesmazatelně označil - tímto Bohu patříme. Bůh na nás vložil svou ruku a dal nám práva, která jsme neměli. Dává nám znamení své autority, důstojnosti, uschopňuje nás být jeho svědky. Dal nám novou odvahu dělat to, strana 12
Ohlasy – Biřmování
CHLUMEČEK 6/2012
co jsme dřív nedokázali. Dal nám toho opravdu hodně, každému podle míry otevřenosti srdce, touhy, kterou Ducha Svatého přivoláváme a podle postoje přijetí. Přijímám vše, co mi dáváš a dávám ti vše, co chceš. Díky, že jsi mě učinil hodným přijetí daru Ducha Svatého. Všichni jsme byli obdarováni a já věřím, že každý z nás svůj dar bude rozvíjet tím, že ho bude používat a že ho nezavře do skříně. Moc bych si přála, abychom se i nadále setkávali a posilovali se modlitbou na této nové cestě. Neměli bychom být sami. Za biřmováním není tečka, je to začátek, my se stáváme dospělými ve víře a jsme zodpovědní za předávání své zkušenosti s Pánem. Máme svědčit o lásce Boha k nám, o tom, jak se nám díky němu proměňuje život, že jsme Boží milované děti. SVĚDECTVÍ je naším úkolem, protože právě svědectví potvrzuje moji víru. Tento krásný den jsme všichni byli naplněni radostí. Někdo si prožíval nejprve velký stres a trému - horší než maturita. Myslím si, že slavnost důstojně proběhla a pan biskup byl námi potěšený a spokojený. Otci Josefovi asi také spadl kámen ze srdce, že vše proběhlo podle ceremoniáře a nikdo jsme nepřišli v odřených riflích a vytahaných svetrech. Při představování jsme nikdo nezapomněl na své jméno a věk! Tak doufám, že jsme nezklamali. Celá oslava byla zakončena na faře, kde jsme společně s panem biskupem, panem farářem a se svými kmotry poobědvali ve velmi příjemné domácí atmosféře. Děkujeme všem, kdo se podíleli na přípravě slavnostní tabule (byla úchvatná) a všech dobrot (byli vynikající). Pan biskup nám před odjezdem všem požehnal a my jsme se odebrali domů slavit s našimi blízkými. Chci tímto za nás za všechny s velikou vděčností poděkovat za přijaté dary Ducha Svatého, církvi v osobě pana biskupa za udělení této svátosti a otci Josefovi jako našemu dobrému pastýři za obětavost a lásku. Děkujeme všem, kteří tam byli, zejména našim kmotrům, našim rodinám, našim přátelům a i všem těm, kteří se přišli jen podívat. BŮH VÁM ŽEHNEJ! (ŠK)
strana 13
Ohlasy – Duchovní obnova pro kluky
CHLUMEČEK 6/2012
DUCHOVNÍ OBNOVA PRO KLUKY PÁTEK V pátek jsme přijeli já s Vojtou Tesařem do kláštera v Hoješíně. Vysedli jsme z auta a šli jsme pozdravit řeholní sestřičky sv. Františka, které nám ukázaly pokoj, a šli jsme si vybalit. Následovala mše sv., kterou vedl P. Jan Barborka a spolu s ním koncelebroval stařičký P. František Novák. Mše sv. byla v kapli a tam také pokračovala hodinová adorace. Pak jsme se šli navečeřet do malé jídelny. Pomodlili jsme se a k jídlu jsme měli housky a chleby s pomazánkou nebo marmeládou, bylo na nás, co jsme si dali. Po jídle jsme se pomodlili se sestřičkami a připravili jsme stůl na hru. Hra se jmenovala Seznamování a náš vedoucí se jmenoval Jenda Barborka. Bylo nás tam 10 kluků, já a Vojta jsme byli nejstarší. Po hře jsme šli už spát. SOBOTA V sobotu nás čekal bohatý a pestrý program! Ráno jsme všichni kluci měli mši sv. v kapli a potom snídani. Užili jsme si ministrování a já jsem rád četl čtení. Dopoledne jsme moštovali se sestřičkami, kluci byli rozděleni do skupinek: někdo myl jablka, někdo je krájel, někdo šrotoval. Potom jsme měli oběd. Odpoledne jsme šli na výlet k přehradě. Procházeli jsme se po písečné pláži a dívali jsme se na velkou přehradu. Byla tam spousta škeblí a taky pár lodí se střechou, dokonce i velká plachetnice. Když jsme se vrátili z výletu, tak jsme poznávali 14 pražských mučedníků. Na závěr dne já s Vojtou jsme šli připravit oheň, kluci nás chválili a mysleli si o Vojtovi, že je skaut. Opékali se buřty a špekáčky - to byla naše večeře. A pak jsme šli spát. NEDĚLE V něděli jsme ráno vstali a šli jsme na snídani. Když jsme se nasnídali, tak jsme si šli sbalit všechny věci. Potom měl každý sám za sebe namalovat nějakého ze 14 pražských mučedníků, anebo nějaký symbol k tomu danému mučedníkovi. Pak byla v 11 hodin mše sv. a byly tam v kapli vystaveny naše obrázky. Obědvali jsme výborný segedínský guláš a pak už jsme čekali na rodiče, než přijedou pro nás auty. Samozřejmě nesmělo chybět loučení. A za rok zase naviděnou! (Matouš Mládek) strana 14
Ohlasy – Duchovní obnova pro kluky
CHLUMEČEK 6/2012
strana 15
Ohlasy – Závěr roku / Nové spolčo
CHLUMEČEK 6/2012
ZÁVĚR ROKU Tak se nám opět blíží kvapem závěr roku, pro nás mnohé pohodový, žel pro mnohé i zakalený smutkem nad ztrátou někoho milého, blízkého, což se nedá jen tak překonat. A tak je dobře, že začátek předposledního měsíce je ve vší důstojnosti určen právě drahým zesnulým. I když během roku docházíme v tato místa, oč s větší touhou ve vší úctě zapalujeme svíčku, postáváme ve vzpomínkách s upřímnou modlitbou v tichém dojetí, a pokud si toto zachováme, bude to jistě dobře. Smutný je pohled na opuštěné neudržované hroby, ať je to již z jakékoliv příčiny. Pojmu dušičkového období přispívá i příchod nevlídného počasí. Mnohdy i svatý Martin přikryje krajinu bílou nadílkou. Zato poslední měsíc má docela jiný spád. Začíná radostnými starostmi, co a jak dětem o svátku sv. Mikuláše. Vzpomínám jak maminka pekla perníčky ze sirupu – cukrové řepy, k tomu sáček vlašských ořechů, doplněno křížalami nebo jablky, a i zato jsme byli po odříkání krátké modlitbičky šťastni. Však největší význam má pro nás příchod malého Ježíška, kterážto událost přetrvává již více než 2000 let. A všichni, kdo jsme pochopili tuto skutečnou událost, buďme šťastni, je to pro nás ten největší dar, který naše pozemské žití provází. A tak v závěru roku musíme děkovat za vše to milé i nemilé, co nás potkalo, a prosit o požehnání do budoucího času. (Jiří Mikan)
NOVÉ SPOLČO Milý Chlumečku, zdraví Tě naše mládežnické spolčo! Scházíme se každé úterý v Rodinném centru DaR od 18:00 do 20:00. Máme za sebou již 4 schůzky. Je nás 7 členů a nejmladším je 13 let. Určitě rádi uvítáme nováčky. Informace kdy, co a kde se můžeš dozvědět na naší facebook skupině „Spolčo Luže“. Ve vymýšlení programu se střídáme, máme spoustu nápadů a doufáme, že je budeme moci aspoň z části realizovat, pořádat menší akcičky a účastnit se jiných. S pozdravem Kája, Péťa, Tonda, Vojta, Lucka, Kiki a Hyki. strana 16
Ohlasy – DaR informuje
CHLUMEČEK 6/2012
RODINNÉ CENTRUM INFORMUJE DaR (děti a rodiče) se těší na společně strávené sváteční chvíle. Poté, co jsme se částečně zabydleli v nových prostorách, jsme si pěkně užili podzimní období. Částečně proto, že stále čekáme na rozšíření a vybudování vstupu na zahradu. Poděkovali jsme za úrodu, soutěžili o nejlepší jablíčko (nejvíce nám chutnalo to, které dozrálo na Řepníkách - blahopřejeme!, nejvoňavější bylo z Radimi a nejkrásnější z Košumberka), vyrobili dráčky, ježky, pohráli si s kaštánky, upekli dýňový koláč. K tomu všemu jsme si hezky zazpívali, trošku zacvičili, naučili několik nových říkanek. O svátku Všech věrných zemřelých jsme šli průvodem s lucerničkami a lampiónky na místní hřbitov zapálit svíčky u hrobů dětí, které kdysi zemřely v Hamzově léčebně na tuberkulózu a pomodlili se tam, kde není nikoho, kdo by se postaral. Nyní nás už čeká období naplněné klidem, odpočinkem, těšením. Všimneme si usínání v přírodě, vyrobíme si polštářky Kanafásky navoněné sušenou meduňkou. Připomeneme si svátky svatého Martina, sv. Barbory, sv. Mikuláše, sv. Lucie... Letošní rok završíme přípravou na Vánoce – svátky narození Krista, postavíme si i velký betlém. Již tradičně budeme vyrábět adventní věnce nejen pro naše domácnosti, ale i pro účely Charity. Čeká nás též „DáRečkování“ - vyrábění dárečků, přáníček a ozdobiček. Pokusíme se nacvičit koledy a říkanky pro besídku v domově pro seniory. Byli bychom rádi, kdyby atmosféra v centru byla vždy naplněná pokojem a radostí, otevřená pro všechny. Přijď te také! RC DaR sídlí nově v přízemí budovy zdravotního střediska mezi kuchyní MŠ a ordinací dětské lékařky. Přejeme hezké dny! (Maminky centra DaR)
strana 17
Ahoj holky a kluci
CHLUMEČEK 6/2012
Ahoj holky a kluci! Svatý Martin se narodil v roce 316 v městečku Sabarie. Jeho otec, který byl vojákem, ho už v 15 letech poslal do armády. Pro svou spolehlivost a odvahu se Martin stal brzy důstojníkem. Jednou jel za mrazivého dne do vojenského tábora a u brány uviděl polonahého žebráka. Martin neměl u sebe jídlo ani peníze, tak vzal svůj důstojnický plášť a mečem ho rozpůlil na dvě poloviny, aby se žebrák alespoň zahřál. Příští noc ve snu viděl Ježíše, oděného půlkou jeho pláště, jak mu říká, že svým pláštěm oděl jeho. Martin byl u lidí velmi oblíben, protože mnohým z nich pomohl. Chtěli ho zvolit biskupem. On biskupem být nechtěl a proto se před zvolením schovával v chlévě s husami. Husy ho však svým kejháním prozradily a on se stal biskupem. Od té doby se na svátek sv. Martina peče pěkně vykrmená husička, za to, že ho tenkrát prozradily. Martin vždy jezdil na bílém koni a proto se říká, že Svatý Martin má přijet na bílém koni.
strana 18
Ahoj holky a kluci
CHLUMEČEK 6/2012
Pranostiky o sněhu a Sv. Martinovi:
NA SVATÉHO MARTINA BÝVÁ BÍLÁ PEŘINA. NA SVATÉHO MARTINA DRŽ SE SYNKU KOMÍNA.
Vyluštění z minulého čísla: Maria jako matka církve nás chrání a vede k Bohu. Nás vede k Bohu. Panna Maria a archanděl Gabriel. Převzato ze stránek www.deti.vira.cz
(TV) strana 19
Informace
HLUMEČEK 6/2012
INFORMACE Rodinné centrum DaR vás srdečně zve na tradiční vyrábění adventních věnců v sobotu 24.11. a 31.11. od 14 hodin. Budeme společně vyrábět adventní věnce jak pro náš vlastní domov, tak pro Charitu. K dispozici bude chvojí, vázací potřeby a ozdobné přírodniny. Účastnický poplatek 30,- Kč. Zdarma pro toho, kdo vytvoří alespoň dva věnce pro Charitu. Věnce můžete přijít vyrobit kdykoli v tomto týdnu během pravidelných programů. Kdo by chtěl přispět České charitě tím, že si hotový věnec zakoupí, může tak učinit po mších sv. 25.11. a 31.11. Adventní duchovní obnova: Sobota 1.12.2012 s P. Pavlem Tobkem na faře v Luži. V 9.00 přednáška, v 11.00 přednáška, společný oběd, odpoledne třetí přednáška ve 14.00 s možností koupit si zajímavou knihu jako dárek. Společná mše sv. na závěr v 16.00 hod. u sv. Bartoloměje. Mikuláš s překvapením pro děti: Neděle 2.12.2012 po mši sv. v 9.30 na Chlumku. Ve středu 5.12. od 15:00 se bude konat Mikulášská besídka v rodinném centru DaR. V sobotu 8.12. od 14:00 proběhne oblíbené DáRečkové tvoření. Na programu bude modelování z Fimo hmoty, mejdlíčka, šátky, korálky, filcování atd. Výtvarná dílna je určena dětem starším, ale zúčastnit se mohou i naši nejmenší v doprovodu pomocníka. Vstup je 30,- Kč za každou tvořící osobu.
Předávání daru ke čtyřnásobnému výročí P. Josefa strana 20