Technologické zpracování
KOŽEŠIN
Technologické zpracování kožešin • • • •
Technologické zpracování kožešin je zcela odlišné od zpracování textilních materiálů. Rozdílnost technologie je způsobena použitým materiálem, jelikož každá kožešina je v podstatě originál. Dále se pak ve zpracování kožešin vyskytují zcela specifické operace. V kožešnické výrobě se při práci používají speciální nástroje – kožešnické nářadí, které je pro technologické zpracování nutností.
•
Kožešník používá při práci nástroje: – – – – – – – – – – – –
•
kožešnické nůže obr. 1, Kožešnický brousek, kožešnický hřeben obr. 1, napínací kožešnické kleště obr. 2, odpínač hřebíků obr. 3, napínací pistole, odpínač spon, vyrovnávač, nůžky, bodec, pinzetu, šicí potřeby a různé další pomocné náčiní.
Obr. 1
Na sešívání kožešin se používá: – – –
speciální kožešnický stroj, kožešnický stroj tužící, základní jednojehlový sešívací stroj.
Obr. 2
Obr. 3
Kožešnický šicí stroj (obr. 4)
• •
•
• • •
Strojní jehla Pro kožešnické zpracování jsou nejvhodnější jehly: od 100 do 200 čísla metrického. Hrot jehly může být různého tvaru. Pro šití kožešin se požívají hroty: kulaté, oštěpové, tříhranné a čtyřhranné.
Obr. 4
Vlastní šití Jednou z rozhodujících podmínek kvalitního šití je dobrá jakost a správná volba tloušťky nití. Kožešnický šicí stroj má dvě posuvná kolečka – přední a zadní obr. 4, mezi která se vkládají kožešiny při jejich sešívání. Kolečka jsou ovládána dvěma pedály.
Třídění kožešin na výrobky •
Třídění kožešin na konkrétní výrobek (obr. 5)
• •
Třídič musí na základě velikosti střihu a kožešin vypočítat potřebné množství kožešin. Pří třídění se seřazují kožešiny vedle sebe i nad sebe tak, aby po sesazení a sešití tvořili sladěný celek, to znamená, že na výrobku nesmějí být patrny zjevné rozdíly. Z hlediska barevných odstínů se seřazují kožešiny tak, aby byly postupně od nejtmavších odstínů k odstínům světlejším. Dále se pak kožešiny třídí a rozmísťují podle jakosti, vzhledu a celkového charakteru na ty části výrobku, které zvýrazňují charakter kožešiny.
• • •
Kožešinový plášť – Kožešiny vzhledově nejlepší se využijí na zadní díl pláště, vrchní límec, fazony a vrchní rukávy. – Následně na pravý přední díl a pak na levý přední díl – Nakonec do míst méně viditelných, jako jsou podpažní části, spodní rukávy a spodní límec.
•
Při třídění podšívek – vzhledově nejlepší kožešiny se využijí na přední díly a zbylé na ostatní části.
•
Kožešiny se mohou zpracovávat do výrobku v různých polohách: – Po směru srsti, proti směru srsti, příčně a v různých kombinacích. – Při třídění je nutné posuzovat kožešiny právě v takových polohách, v jakých budou do výrobku zpracovány.
• •
Rozměrové velké kožešiny se při třídění zavěšují na svisle sklopenou desku. Kožešiny malé se třídí na pracovním stole, ale v některých případech je nutné stát výše, aby se kožešiny méně leskly a snadněni se rozeznávala barva.
Třídění kožešin na výrobky
Obr. 5
Vady na kožešinách • • • • • • • •
Za vady na kožešinách se považují: všechny díry v řemeni kožešin, holá místa v srsti kožešiny, které narušují vzhled kožešiny, praskliny líce řemene zvané břichy, dále jsou to takzvané podrosty, místa velmi řídce porostlá nízkou srstí, může to být také postříhaná nebo zaplstěná srst. Některé tyto vady vznikají za života zvířete nebo při jeho lovu a usmrcení. Mnohé vady by mohly vzniknout nesprávným ošetřením surové kožky a jejím dalším zpracováním.
•
Některé kožešiny reagují na dopadající sluneční paprsky, popř. reagují na vodu nebo vlhké prostředí. Ve výrobním procesu je nutno dbát na to, aby kožešiny neležely na místě, kam svítí slunce, aby se kožešiny nezastříkaly vodou ze strany srsti nebo nedošlo k provlažení řemene až po srst. Tím by vznikaly na srsti skvrny, které se už nedají odstranit. Dále je nutné ve výrobním procesu kožešiny chránit před zamaštěním olejem při šití a před zaprášením srsti křídovým práskem.
• • •
Vypouštění a zapouštění kožešin • • •
Vypouštění kožešin je jejich prodlužování na úkor její šířky, při zachování linie hřbetů a stránek obr. 6. Vypouštění kožešin je náročná a složitá činnost. V nynější době se převážně používá speciálních vypouštěcích strojů. Provádí se v případech, kdy je třeba získat delší a užší plochu, než nám kožešina poskytuje.
obr. 6
•
obr. 7
Zapouštění kožešin je opakem vypouštění, kdy se z delšího úzkého kusu kožešiny vytvoří kratší a širší kožešina, při zachování linie hřbetů a stránek obr. 7.
Vyhledávání a oprava „výsprava“ vad na kožešinách • Pro kožešnické označení vady je rozhodující tvar vady a hlavně její šířka. • Zjišťování vady: • kožešina se kontroluje od hlavy k zadku a to tak, abychom dohlédli až k řemeni – ke kořínkům srsti • Objeví-li se vada, příslušné místo se označí tak, že se kožešnickým nožem prořízne řemen ze strany srsti. • Velikost a tvar proříznutí jsou dány tvarem, velikostí vady a způsobem následné výspravy. • Následuje rozhodnutí o způsobu výspravy, v úvahu se bere druh zpracované kožešiny. • Zpracovávanou kožešinu musíme dobře znát a vědět, kde jsou např. hranice stránek, kříže hřbetu a další výškové nebo barevné rozdíly srsti. Podle nich se pak zvolí správný způsob výspravy.
„Výsprava“ vad na kožešinách • • •
Oprava malých vad na kožešinách za použití sbíhavých řezů obr. 8 Oprava vady za použití náhradního kousku kožešiny Oprava vad v kožešinách jazykovými řezy obr. 9
•
Jsou li kožešiny opraveny a jednotlivé řezy sešity, navlhčí se každá kožešina vodou o teplotě 20°C v řemeni tak, že se vtírá navlhčeným kartáčem do jejího řemene voda, až je řemen dostatečně vlhký a vláčný. Navlhčené kožešiny se poskládají vždy řemenem k sobě a po krátkém zaležení se kožešiny vyrovnají. Každá navlhčená kožešina se prsty nebo dlaní rozpracuje – to znamená vytáhne do šířky. Švy vyspravené kožešiny se poklepou, vyrovnávají a ztenčují válečkovým vyrovnávačem Po řádném vyspravení všech vad se pročesávají v srsti všechny švy, aby nezůstala zašitá srst. Následuje kontrola
• • • •
obr. 8
obr. 9
Hotovení kožešnického polotovaru • V kožešnictví je konstrukční členění základního střihu zcela odlišné, protože se nepracuje s plošnou textilií, ale s jednotlivými kožkami. • Parametry kožešin a jejich specifické způsoby zpracování mají velký vliv na tvorbu dílů. • Základní střih dílů oděvu bývá většinou větší než jedna kožešina a proto se musí sešívat dvě i více kožek k sobě. • Zásadou pro vytváření kožešnického dílu je scelit jednotlivé kožky do co největší plochy. Obvykle se scelují kožky pro přední a zadní díly, ale je možné k trupové části přičlenit i část rukávovou. • Nutností pro vytvoření konstrukčního řešení podle kožešnických zásad je znalost způsobu sešití kožešin.
Sešití „sesazování“ kožešin • Sešití kožešin má být, pokud to jde, neznatelné. • Pokud to charakter srsti nebo vybarvení nedovoluje, snaží se kožešník sešitím získat pravidelné vzory, které esteticky ovlivňují vzhled výrobku. • Je tedy nutné při šití kožešin používat některých druhů spojů a dodržovat předem dané kožešnické zásady. • Při sešívání se používají již vytříděné a opravené kožešiny. • Kožešiny musí mít stejný charakter (hustotu, výšku srsti vybavení) a přesně naznačené například hranice stránek a linie hřbetů. • Sesazení podléhá tvaru podle umístění základního střihu, kde je třeba odlišit i směr vlasu. • Správné sešití kožešin nejvíce ovlivňuje kožešník, který optimálně vyhodnotí skutečný charakter kožešiny a určí nejvhodnější místo pro sešití. • Druh vybraného spoje při sešívání kožešin je dán druhem kožešiny.
Základní spoje kožešin • Spojuje-li se více kožešin nad sebe a vedle sebe, nepoužívají ve většině případů rovné švy, ale speciální švy, které jsou typické pro kožešinovou výrobu. Ukázky typů spojů: A. Příčné spoje
Obr. 10
Obr. 11
Obr. 12
– Velké zoubky obr. 10.
•
Jsou vhodné pro dlouhosrsté králičiny. Rozměry zoubku: 25 mm výška a 30 mm šířka. Tímto spojem se snaží kožešník dosáhnout nejméně znatelného spojení – Malé zoubky obr. 11.
•
Jsou vhodné pro stříhané králičiny. Rozměry zoubků: 10 mm výška a 18 mm šířka. Tohle spojení je téměř neznatelné. – Zoubky pro persián obr. 12
•
Jsou vhodné pro perské kožešiny. Nerovnoměrná šířka a výška zoubků.
Základní spoje kožešin B.
Podélné spoje Zoubky tupé obr. 13 - pro stříhané jehnětiny s nízkou i ostrou srstí Obr. 13
C.
Spoje tvořené obloučky a vlnovkami Obloučky obr. 14 - pro norkové králičiny – šířka = vzdálenost barevných proužků, příčný spoj. Mělké vlnovky obr. 15 - pro kožešiny s kudrnatou srstí a indické jehnětiny. Příční i podélný spoj.
D.
Speciální spoje
Obr. 14
Obr. 15
Tyto spoje mají speciální tvar, který je charakteristický pro zpracovanou kožešinu. Spoje pro bizamové hřbety obr. 16 Spoj pro bizamové bříško obr. 17
Obr. 16
Obr. 17
Napínání a vlhčení polotovaru • Napínání kožešnických polotovarů je významnou operací ve výrobním procesu kožešnické výroby. • kožešiny již sesazené podle střihů a jejich plošná velikost musí vždy být větší, než střihové šablony. • Při napínání se ve výrobě ještě vyskytují určité zvláštní úkony, které jsou typické pro určité typy kožešin • před napínáním musí výrobek podle potřeby méně, nebo více ze strany řemene navlhčit. K vlhčení se nejlépe hodí voda měkká a vlažná. Jedině kožešiny s mimořádně tuhým řemenem můžeme vlhčit tukovou emulzí. • V sériové výrobě se k vlhčení kožešin používá speciální stůl. Je to kovový rám, který je vypletený silonovou šňůrou, velikost otvorů je 1,5 x 1,5 cm. Toto zařízení snižuje nebezpečí zvlhčení srsti vodou. Voda se nechá před napínáním v řemeni kožky asi 15 minut působit.
Obkreslení střihu a napínání kožešin • • • •
•
• • •
Kožešnický polotovar se napíná podle předkreslených střihových šablon. Střih se překreslí přímo na desku stolu, anebo se deska stolu potáhne papírem, na který se střih překreslí. Střih se umísťuje tak, aby se napínaný kožešnický polotovar napínal vždy po směru srsti a směrem k pracovníkovi. U kožešin se odševky nevykrajují, ale pouze se rozkrojí středem a při napínání se rozkrojené místo přesně rozevře podle předkresleného střihu a upevní. Po napnutí vzniká odševek, který po sešití plní stejnou funkci, jako vystřižený odševek u textilních materiálů. V první fázi se tedy připevní okraj odševků podle střihu a následně se kožešnický polotovar postupně vytahuje a připevňuje podle předkresleného střihu za použití napínacích kleští a hřebíků. Nedílnou součástí při napínání je také vyrovnávaní švů, jelikož při napínání dochází k jistému pokřivení, které by po usušení bylo nežádoucí. V průmyslové výrobě se při napínání využívají napínací pistole, které vystřelují spony. Napínaní pomocí pistolí je mnohem rychlejší, ale nevýhodou je jednorázové použití spon.
Prokládání kožešin Nařezaná kožešina - prokládání
Obr. 18
Prokládaná kožešina
Obr. 19
Třídění a napínání kožešin • Třídění před sešitím „ sesazením“
Obr. 20
• Napínání kožešnických polotovarů
Obr. 21
Značení a krájení spojů kožešin • Značení zoubků pro nutrie
Obr. 22
• Krájení kožešin do zoubků
Obr. 23
Sušení a odepínání napnutých kožešin a kožešinových polotovarů • V průmyslové výrobě se výrobky suší v elektrických sušárnách o teplotě 30°C až 40°C. • Napnuté a usušené polotovary musí před odepnutím zcela vychladnout, aby nedošlo k deformaci výrobku. • Odepínaní se provádí buď pomocí kleští, nebo odpínačem. Nesmí dojít k roztržení řemene.
Obr. 24
Obkreslení a obkrajování jednotlivých dílů podle střihu • Obkreslení střihu jednotlivých dílů kožešnického výrobku • Obkrojení jednotlivých dílů podle střihu – návaznost švů po sešití, – souměrnost barevností a kreseb kožešin
• Obkrajují se dokonale ostrým nožem. • Při obkrajování se nesmí okraje kožešinových dílů vytáhnout.
Vyztužování kožešnických výrobků • Oděvní díly kožešinových výrobků se vyztužují takto: • všechny rovné okraje se zpevňují pomocí pevné samolepící nebo nelepící krajovky. (šířka krajovky je 8-12 mm). • průramky a průkrčník – se rovněž zpevňují krajovkou, lepí se do tvaru. • okraje se nesmí vytáhnout, ani stáhnout • části dílů, krajová podsádka a vrchní část rukávové hlavice se tuží netkanou textilií (tuženkou) a našívanou tužícím strojem • do límců se u pravých kožešin našívají leonské tkanice „kožešnický drát“ s vetkanými kovovými nitěmi, které vyztuží límce. Na hotovém výrobku se pak dá modelovat přesně tvar límce.
Kožešnický šicí stroj
Obr. 25
Obr. 26
Šicí stroje pro šití kožešinových a kožených výrobků
Šicí stroje pro šití kožešinových a kožených výrobků
Jehly, používané pro šití výrobků z kožešin a kůže
Šicí stroje pro šití kožešinových a kožených výrobků
Šicí stroje pro šití kožešinových a kožených výrobků
Spojovací proces • Montáž výrobků se provádí na kožešnických strojích. • Ukázka sešití po sešití „sesazení“ a vykrojení
Konečné práce • Knoflíky a dírky – U kožešnických výrobků se používají k zapínání výrobku kovové klipsny. – Kožešina se nařízne v místě tzv. knoflíku a dírky. – Na jedné straně se protáhne klipsna a na druhé straně očko a oba dva díly se ručně našijí na řemen kůže.
• Závěrečné úpravy – Hotové kožešinové výrobky se urovnávají, kartáčují a jsou připraveny k expedici. – U stříhaných kožešin se po vyčesání ještě přistřihuje srst. – Kožešinové výrobky by neměly být vystaveny UV paprskům, ani uloženy v uzavřených místnostech bez výměny vzduchu (možnost množení molů).